Справа № 426/7379/20 
Провадження № 22-ц/810/621/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кострицького В.В.,
суддів: Луганської В.М., Назарової М.В., 
за участю секретаря Сінько А.І.
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 
представник позивача – ОСОБА_2 ,
відповідач – ОСОБА_3 ,
представник відповідача ОСОБА_4 
розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 31 травня 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності та стягнення моральної шкоди,-           
встановив:
Короткий зміст позовних вимог
В інтересах ОСОБА_1 до Сватівського районного суду Луганської області звернувся її представник – адвокат Прийма Р.С. з цивільним позовом який був уточнений до відповідачки ОСОБА_3 про захист честі та гідності.
Позов мотивований тим, що 24.05.2020 ОСОБА_3 звернулася до ЧЧ Сватівського ВП ГУНП в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 спричинила їй тілесні ушкодження та звернулася з відповідною заявою до правоохоронних органів про вчинення позивачкою злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Однак, позивачка вважає, що ОСОБА_3 вчинила завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 383 КК України. Зазначає, що завідомо неправдиве повідомлення та наклеп, який принижує позивача його честь та гідність, було зроблено навмисно задля того, щоб надати даний витяг суду за цивільним позовом сина позивача ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини. Крім того, позивачка стверджує, що відповідач ОСОБА_3 при зустрічі провокує конфлікти з нею, погрожує, непристойно висловлюється в її сторону. В смс- повідомленнях також принижує позивача, безпідставно звинувачує в пияцтві, чим заплямовує її репутацію. Також зазначає, що жодного разу не спричиняла тілесних ушкоджень відповідачу, окрім того, позивачка ОСОБА_1 є вихователем в дитячому садку та має позитивну характеристику як вихователя. Рахує, що її невістка ОСОБА_3 здійснила наклеп стосовно позивачки, який принижує її честь, гідність та ділову репутацію. Внаслідок вказаних дій з боку відповідачки, як стверджує позивач ОСОБА_1 , остання та її сім`я постійно відчувають стрес та приниження, що викликає нервове напруження, позивач не може нормально працювати і відпочивати, в результаті чого вона вимушена була звернутися до лікарів за допомогою і її витрати склали 8962, 40 грн. Тобто позивачці спричинено матеріальну шкоду та моральну шкоду. Окрім того, у зв`язку з тим, що стало відомо про закриття кримінального провадження № 12020130550000240 від 25.05.2020 за заявою ОСОБА_3 про побиття її, просить суд визнати недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_3 про спричинення ОСОБА_1 їй тілесного ушкодження у вигляді пошкодження нижньої губи та зобов`язати ОСОБА_3 спростувати інформацію про нанесення тілесного ушкодження їй у вигляді пошкодження нижньої губи ОСОБА_1 у Сватівських засобах масової інформації, повідомленням наступного змісту: СПРОСТУВАННЯ: « ОСОБА_6 та вибачаюсь за порушення честі, гідності ОСОБА_1 за оприлюднення інформації щодо неї» та під спростуванням розмістити текст резолютивної частини рішення суду у даній справі дослівно без редагування та скорочення. Також просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 40 000 грн. моральної шкоди 8962 грн 40 коп. матеріальної шкоди та судові витрати. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 31 травня 2021 року в позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності та стягнення моральної шкоди відмовлено.
Мотивуючи таке рішення суд першої інстанції виходив з наступного, враховуючи, що позивачем не доведено наявність тих обставин, на підставі яких вона звернулася до суду з позовними вимогами, не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач поширила щодо неї недостовірну інформацію, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання інформацію недостовірною та такою, що ганьбить честь та гідність позивача. Суд першої інстанції вважав оскільки з матеріалів справи вбачається, що вимога про стягнення моральної та матеріальної шкоди є похідною від вимог про визнання відповідної інформації такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, та її спростування, суд дійшов висновку і про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 40 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, та 8962,40 гривень у відшкодування матеріальної шкоди, оскільки позивачем також не доведено факт порушення особистого немайнового права позивача відповідно до ст. 280 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Сватівського районного суду Луганської області від 31 травня 2021 року та і ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позов було подано про захист честі та гідності та стягнення моральної та матеріальної шкоди. Натомість оскаржуване рішення було прийнято по цивільній справі лише за позовом про захист честі та гідності та стягнення моральної шкоди, що не відповідає дійсності.Відповідно до висновку суду оскаржувана позивачем інформація, з якою звернулась відповідач до поліції, тобто до правоохоронного та компетентного органу, наділеного повноваженнями по перевірці та прийняттю рішень, а отже в даному випадку має місце реалізація її права на звернення, передбаченим ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Натомість даний висновок суду щодо реалізації права відповідача на звернення до правоохоронного органу стороною позивача не заперечується, а мається на увазі в позові, що відповідач скористався інформацією отриманою від поліції у вигляді Витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до якого 24 травня 2020 року відповідач звернулася до ЧЧ Сватівського ВП ГУНИ в зв`язку з тим, що позивач нібито спричинила їй тілесні ушкодження і в подальшому своїми діями розповсюдила цю інформацію яка не відповідає дійсності так, як на той час досудове розслідування не було закінчено та по справі не було встановлено вини позивача. Таким чином недостовірна інформація, щодо побиття відповідача була розповсюджена та доведена до відома в судовому засіданні всіх присутніх та в подальшому після такого оприлюднення як зазначалося на протязі всього розгляду справи та в самому позові, завідомо неправдиве повідомлення та наклеп який принижує позивача його честь та гідність, це було зроблено навмисно за для того, щоб надати даний витяг суду за цивільним позовом її сина  ОСОБА_5 до  ОСОБА_3 про визначення місця проживання позивача внука, так як він залишився проживати з батьком ОСОБА_5  де позивач часто теж буває як бабуся навідується до свого внука, а невістка за для відібрання його у батька  ОСОБА_7  і наданню суду характеризуючих з негативної сторони позивача тобто як матір ОСОБА_5  яка теж часто з`являюся за місцем, але  відповідач пішла на кроки вчинення кримінального правопорушення і в результаті чого позивач отримала душевну травму від якої погіршився її стан здоров`я, завдана їй шкода, яка полягає, в тривалості страждань, стану її здоров`я, істотність вимушених змін у позивача житті, стосунках, але судом першої інстанції цей факт не враховано та не надано йому належної оцінки. Крім, того відповідач розповсюджувала неправдиву інформацію, щодо її побиття серед рідних людей позивача, ще одній невістці позивача яка ще заявлена була в якості свідка, серед співмешканців міста Сватове, на сайті “Сватово Обьявление” де було опубліковано оголошення позивача “Підготовка дітей до школи та розкриття творчіх здібностей” були опубліковані коментарі від відповідача про негативне ставлення до автора об`яви, на дитячих майданчиках в присутності інших дітей відповідач робила образливі жести руками на адресу позивача, яким ображала її і при дослідженні даних доказів та всіх інших письмових доказів судом не було досліджено об`єктивно дані докази за відсутності самого відповідача до якого були питання зі сторони позивача. На думку позивача, ще на початку розгляду даної цивільної справи суддею Сватівського районного суду Луганської області Скрипник С.М. існували сумніви щодо об`єктивності та неупередженості розгляду справи за її позовом викликані тим, що після того, як 23.09.2020 року головуючим суддею було призначено суддю Скрипник С.М., який раніше розглядав справу № 426/12022/19 за позовом її сина  ОСОБА_5 до  ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини та за результатами розгляду справи було прийнято рішення в якому судом було взято до уваги в якості доказу Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25 травня 2020 року, згідно якого 24 травня 2020 відповідач ОСОБА_3  звернулась до ЧЧ Сватівського ВП ГУНП в зв`язку з тим, що позивач  спричинила їй тілесне ушкодження, і під час цього судового засідання де був головуючим суддею Скрипник С.М., позивач довідалась про порушення її прав та в результаті чого рішення суду було винесено не на користь  сина позивачки.Всі учасники суду теж, були свідками розповсюдження недостовірної інформації стосовно позивача яка принижує її честь та гідність та результатами чого позивачем було заявлено відвід судді, який було відмовлено в задоволенні. На протязі всього часу розгляду справи відповідач не з`являлась для взяття участі, позивачем та представником заявлялося клопотання про визнання обов`язкової явки відповідача в судове засідання, для з`ясування усіх обставин справи, повного та об`єктивного її розгляду, необхідна особиста участь і відповідача, оскільки необхідно встановити факти і обставини, які можуть бути відомі лише останній, але судом дане клопотання було відмовлено, так як представник відповідача при розгляді даного клопотання зазначав, що вона без зобов`язання суду може з`являтися, але натомість не з`являлася, суду про причину неявки не повідомлялося, а судом причини неявки не перевірялися. Так, клопотанням сторони позивача було заявлено клопотання про допит свідків та допитати в якості свідка також самого відповідача, яке було задоволено, але у зв`язку з невідомою неявкою відповідача до судових засідань її не було допитано та пояснення від неї жодного разу суду не було надано. В суді першої інстанції неодноразово наголошувалося про визнання обов`язкової присутності відповідача в судових засіданнях при дослідженні доказів за матеріалами справи, але прослухавши цивільну справу про захист честі та гідності, стягнення моральної та матеріальної шкоди так і залишився невідомим факт позиції по справі самого відповідача, який не надав свого пояснення та свідчень по справі. В супереч діючому ЦПК України, судом першої інстанції в порушення норм процесуального права відбувся розгляд справи 20.05.2021 року без учасника справи — представника який належним чином повідомлений про судове засідання не був, з телефонної розмови в ранці лише 20.05.2021 року від позивача його представник довідався про засідання суду і одразу у зв`язку з тим, що в цей час не мав змоги бути присутнім в судовому засідання Сватівського районного суду надав заяву з проханням визнати причину неявки поважною та перенести судове засідання, а виклик суду отримав лише у вечері листом № 9260301450855, на яке судом було відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача і продовжено розгляд справи за участю лише позивача. Позивач також, на початку судового засідання 20.05.2021 року заявила клопотання про перенесення розгляду справи за відсутності її представника так як юридично необізнана та брати участь в продовженні розгляду за відсутності свого представника не може на, що суд відмовив в задоволенні даного клопотання та розпочав розгляд справи в судовому засідання під час якого судом самостійно було змінено порядок дослідження доказів не допитавши свідків в тому числі самого відповідача який судові засідання системно ігнорував не повідомляючи причину неявки та перейшовши до дослідження письмових матеріалів справи та відео. Таким чином, в супереч діючого законодавства судом жодного разу не було з`ясовано причини неявки в судове засідання відповідача в порушення ЦПК України продовжено розгляд справи без участі учасника не повідомленого належним чином про дату та час проведення судового розгляду.Також, ухвалою 22.01.2021 року Сватівського районного суду Луганської області було витребувано з Сватівського ВП ГУНП в Луганській області (юридична адреса: м. Сватове, вул. Державна, 11) для огляду та дослідження в судовому засіданні копії матеріалів кримінального провадження №12020130550000240 від 25.05.2020 року, розпочатого за зверненням відповідач, але згідно оскаржуваного рішення суду відсутні дані щодо дослідження таких доказів як копії матеріалів кримінального провадження від 25.05.2020 року, тобто висновки суду та докази які повинні були досліджуватись судом не відповідають обставинам справи.
Доводи інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходило, що не заважає розгляду цивільної справи відповідно до положень ст.360 ЦПК України.
Явка сторін
Сторони належним чином повідомлені про чакс та місце судового розгляду. В судове засідання зявились позивачка та її представник, представник відповідачки спілкувався з судом в режимі відеоконференції.
Позиція апеляційного суду
Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2021 року вилучена суддя Стахова Н.В. у звязку з відпусткою та замінена суддею Назаровою М.В..
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухав сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суудова колегія відхилила клопотання представника позивачки про приєднання до матеріалів справи постанови про визнання позивачки потерпілою у кримінальномуу провадженні так як така постанова винесена в ллистопаді 2021 року після винесення оскаржуванного рішення в травні 2021 року і не могла вплинути на зміст рішення суду.
Згідно ст. 263 ЦПК України  судове рішення  повинно ґрунтуватися на засадах  верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Судова колегія перевіривши доводи суду першої інстанції, дослідивши докази, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін виходячи з наступного.
згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2020 зареєстровано кримінальне провадження № 12020130550000240 за ч.1 ст. 125 КК України, де потерпілою зазначена ОСОБА_3 (а.с.11).
З копій медичної документації, наданою ОСОБА_1 вбачається, що з 20.08.2020 до 28.08.2020 ОСОБА_1 зверталася до лікарів-психіатрів за допомогою у зв`язку з незадовільним станом здоров`я. Окрім того, наявні копії товарних чеків, які підтверджують придбання ОСОБА_1 відповідних ліків ( а.с. 12-27).
Із відповідних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 характеризується позитивно, та має в наявності почесні грамоти, якими неодноразово нагороджувалася за відповідні досягнення в своїй професії (а.с.33-43).
З відповідних копій смс-повідомлень вбачається, що між особами, які беруть участь у спілкуванні - неприязні відносини. В наявності між опонентами письмовий текст з взаємними словесними образами (а.с.45-49).
З відеоматеріалу, який міститься на електронному носії, приєднаному до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_3 звертається до особи, яка знімає відео, та робить образливі жести руками на адресу останньої ( а.с.134).
Висновком експерта № 43 від 27.05.2020 встановлені пошкодження ОСОБА_3 у виді садни слизової оболонки нижньої губи з крововиливом під слизову оболонку (а.с.185).
Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 07.08.2020 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020130550000240 від 25.05.2020, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.178).
Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. 3, 28).
Статтею 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. за № 1 (далі - Постанова Пленуму ВСУ) при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.
Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 положення ч. 1 ст. 7 Цивільного кодексу Української РСР «поширив такі відомості» в аспекті конституційного звернення треба розуміти так, що викладення у листах, заявах,  скаргах до правоохоронного органу відомостей особою, на думку якої посадовими чи  службовими особами цього органу при виконанні функціональних обов`язків порушено її право, не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову  репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб. Викладення у листах, заявах, скаргах до   правоохоронного органу завідомо неправдивих відомостей тягне за собою відповідальність, передбачену чинним законодавством України.
Верховний Суд у постанові від 20 грудня 2018 року у справі № 523/4380/15-ц (провадження № 61-24324св18) вказав, що згідно статті 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. У частині першій статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування. Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Тлумачення статті 40 Конституції України свідчить, що у випадку, коли особа звертається до органів державної влади, органів місцевого самоврядування із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. 
Таким чином, оскаржувана позивачем інформація, з якою відповідач звернулась до поліції, тобто до правоохоронного та компетентного органу, наділеного повноваженнями по перевірці та прийняттю рішень, а отже в даному випадку має місце реалізація її права на звернення, передбаченим ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.
Крім того, відповідно до ст.78 Цивільного процесуального кодексу України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відтак, враховуючи, що джерело походження переписки, яка міститься на а.с. 193-195 та спосіб отримання її копії у законний спосіб позивачем не доведено, суд не приймає як допустимий доказ надану стороною позивача.
Крім того, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу про поширення відповідачем ОСОБА_3 недостовірної інформації відносно ОСОБА_1 хоча б одній особі у будь-який спосіб.
Надана позивачем ОСОБА_1 копія газети «Новини Сватівщини» від 30.09.2020 року (а.с.192), в якій міститься стаття «Біль материнського серця не дає заснути вночі» не є доказом поширення недостовірної інформації відповідачем ОСОБА_3 , оскільки у вказаній статті немає жодного посилання на ОСОБА_1 , крім того, в даній статті відсутні будь-які посилання на прізвища сторін, а містить тільки ім`я автора. 
Також, позивачем не представлено жодного аргументовано підтверджуючого доказу, що представлені в переписці між нею та відповідачкою відомості доведені відповідачем до громадськості чи окремих громадян, а тому на думку суду, такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам позивача, оскільки відомості у них підтверджують лише факт неприязних цивільно-правових відносини між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 , які виникли на ґрунті неприязних сімейних відносин.
Будь-яких інших доказів, які б свідчили про поширення відповідачем недостовірної інформації, доказів порушення особистих немайнових прав позивача, в чому полягає завдана шкода відповідним особистим немайновим благам позивача, або в чому полягає перешкода позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, в чому полягає завдана моральна шкода стороною позивача не надано.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом..
Судова колегія погоджується з висновками суду першої, щодо відмови в задоволенні позовних вимог до відповідача.
Доводи апелянта, що до того, що оскаржуване рішення було прийнято по цивільній справі лише за позовом про захист честі та гідності та стягнення моральної шкоди, що не відповідає дійсності, не відповідає змісту судового рішення (а.с.292 останній абзац) відповідно до якого суд першої інстанції розглянув питання щодо стягнення матеріальної шкоди.
Доводи апелянта про те, що недостовірна інформація, щодо побиття відповідача була розповсюджена та доведена до відома в судовому засіданні всіх присутніх та в подальшому після такого оприлюднення як зазначалося на протязі всього розгляду справи та в самому позові, не є слушною, так як дата реєстрації провадження за ст.125 КК України 25.05.2020 року (а.с.179), дата закриття провадження 07 серпня 2020 року , однак в позовній заяві не зазначена дата завідомо неправдивого повідомлення (а.с.2-8), крім того, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу про поширення відповідачем ОСОБА_3 недостовірної інформації відносно ОСОБА_1 хоча б одній особі .
Доводи апеляційної скарги про проведення судом першої інстанції судового засідання 20.05.2021 року без участі представника позивача у звязку з занятістю в іншому судовому засіданні чим спричинено порушення процесуальних прав позивачки. Судова колегія частково погоджуючись з апелянтом , в частині того , що судове засідання відбулось без участі представника звертає увагу на ту осбтавину , в матеріалах справи наявні клопотання представника позивачки про відкладення розглляду справи , так на (а.с.276 ) є клопотання від 20.05.2021 р. про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю в судовому засіданні 19.05.2021 року. Крім того, під час судового розгляду 31.05.2021 було продовжено судовий розгляд з участю представника позивачки якій активно приймав участь у представництві інтересів позивачки , що свідчить про незначне порушення прав позивачки в судовому засіданні 20.05.2021 рокуу яке не могло вплинути на законність судового рішення. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, фактично стосуються викладення позиції позивачки по позовним вимогам та переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, та не погоджується з доводами апеляційної скарги, які вважає необґрунтованими та приходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, та визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та і процесуального права відповідно до вимог ст.375 ЦПК України. 
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. 375, 384 ЦПК України,  Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 31 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.
               Повний текст постанови складено 24 листопада 2021 року.

Головуючий В.В. Кострицький

Судді В.М. Луганська

М.В. Назарова