ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2021 року                                                                            м. Херсон
Номер справи: 648/153/20
Номер провадження: 22-ц/819/1813/21
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,
суддів:                                          Радченка С.В.,
Семиженка Г.В.,
секретар    Плохотніченко А.В.
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - Білозерська районна державна адміністрація Херсонської області, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу адвоката Паламарчука Василя Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 29 червня 2021 року, у складі судді Бугрименка В.В., повне судове рішення складено 06 липня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог – Білозерська районна державна адміністрація Херсонської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
         В січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що відповідач є батьком її дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що фактично одразу після народження дитини відповідач почав ухилятися від виконання батьківських обов`язків, життям дитини не цікавиться, допомоги на її утримання не надає. Посилаючись на положення статей 150, 165, 180 Сімейного кодексу України, просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дочки, ОСОБА_3 та стягнути з нього аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Заочним рішенням Білозерського районного суду Херсонської області 03 липня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.
               Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 15 квітня 2021 року поновлено ОСОБА_2 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, заочне рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 03 липня 2020 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 29 червня 2021 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 часини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні позовної вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 840,80 гривень.
З апеляційною скаргою на вказане рішення суду першої інстанції звернувся адвокат Паламарчук В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 .. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем повністю доведено належними та допустимими доказами факт свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та його умисне ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої доньки. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, як докази такого ухилення, покази свідків, довідки з ясла-саду та лікарні про те, що відповідач не приймає участі у житті дитини та не забезпечує їй необхідного медичного огляду, лікування та не створює умов для отримання нею освіти. Суд першої інстанції, не погодившись з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, не вказав чому цей висновок суперечить інтересам дитини. Просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вказану позовну вимогу.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив. 
Рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів ніким не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції, в силу принципу диспозитивності, не переглядається.
Позивач та її представник належним чином заздалегідь повідомлені про дату, час і місце розгляду справи двічі не з`явились в судові засідання суду апеляційної інстанції, що були призначені на 06 жовтня 2021 року та 03 листопада 2021 року. 06 жовтня 2021 року адвокат Паламарчук В.В. звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи в зв`язку з його зайнятістю в інших справах в місцевому суді, а позивач ОСОБА_1 перебуває на лікуванні. 03 листопада 2021 року адвокат Паламарчук В.В. знову звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи в зв`язку з його зайнятістю в інших справах в місцевому суді, а позивач ОСОБА_1 перебуває на самоізоляції, оскільки контактувала з хворим на COVID-19.
Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що  ОСОБА_4  та ОСОБА_2  єбатьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 01 березня 2016 року Виконавчим комітетом Інгулецької сільської ради Білозерського району Херсонської області).
З 09 червня 2018 року позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .
Відповідно до довідки Інгулецької сільської ради Білозерського району Херсонської області за №974 від 21 жовтня 2019 року, ОСОБА_3 проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .
Місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідач з 2017 року працює на різних посадах на судах іноземних компаній. Середня тривалість контрактів становить 6 місяців. Вказані обставини підтверджуються довідкою ДМС у Миколаївській області, посвідченням особи моряка серії НОМЕР_3 . 
Вказані обставини сторонами не оспорюються.
Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, вважає позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено; належних та допустимих доказів свідомого ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення його батьківських прав, позивачем не надано.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, правильно відповідно до положень ч. 6 ст. 19 СК України, за якими суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини, не погодився з висновком органу опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, за яким доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 .. Суд першої інстанції правильно вказав, що органом опіки та піклування не з`ясовані причини чому відповідач не спілкується з дитиною, даних про те, що відповідач становить загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку не встановлено, які і не вказано, чому позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини. 
Під час розгляду справи судом першої інстанції в судовому засіданні були допитані свідки з обох сторін справи, повно та всебічного досліджено надані сторонами докази, яким надано оцінку в оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані докази не дають можливості  зробити висновок, що відповідач свідомо, умисно не виконував батьківські обов`язки відносно ОСОБА_3 .. 
Встановивши відсутність свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, те, що він працює вахтовим методом на морських судах, середня тривалість контрактів становить 6 місяців, те, що батько дитини виявляє намір спілкуватись з дочкою, проти позбавлення батьківських прав заперечує, наявність конфлікту між батьками дитини, які створили нові сім`ї та не можуть дійти згоди щодо способу спілкування батька з дитиною, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом. 
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду, колегія суддів не вбачає.  
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Паламарчука Василя Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
       Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 29 червня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

       Повне судове рішення складено 10 листопада 2021 року.

Головуючий І. В. Вейтас

Судді: С. В. Радченко 

Г. В. Семиженко