ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" вересня 2021 р.           Справа№ 910/16181/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ткаченка Б.О.
суддів:            Гаврилюка  О.М. 
 
за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.
представників сторін згідно протоколу судового засідання від 07.09.2021
розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець» 
на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 (повний текст 29.04.2021)
у справі №     910/16181/20 (суддя - Бондаренко-Легких Г.П.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ»
до Державного підприємства «Гарантований покупець»
про стягнення 7     156     384, 72 грн,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Гарантований покупець» (далі - відповідач), в якому просить з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, стягнути з останнього 2     283     089, 90 грн пені, нарахованої за прострочення основного зобов`язання у частині дотримання строків оплати електричної енергії за період з 25.03.2020 до 09.10.2020 та 4     873     294,82 грн штрафу. Позовні вимоги обґрунтовані ст.549 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, ст.ст. 230, 231, 232 Господарського кодексу (далі - ГК) України.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням  Господарського суду міста Києва позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 7 156    384,72 грн задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ" 913     235 грн 96 коп. пені, 1     949     317 грн 93 коп. штрафу та 107     345 грн 77 коп. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні інших позовних вимог, щодо стягнення 1     369     853,94 грн пені та 2     923     976, 89 грн штрафу - відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі №     910/16181/20 у частині стягнення пені у розмірі 913     235,96 грн., штрафу у розмірі 1     949     317,93 грн. та судового збору у розмірі 107     345,77 грн. Ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на  те, що оскаржуване рішення у частині стягнення пені, штрафу та судового збору ухвалено з порушенням норм матеріального права ст.ст. 33, 62, 65 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії», ст.ст.19,92, 129, 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини та процесуального права - ст.ст.2, 7, 13, 73, 74, 86, 202, 236, параграфів 2-4 Глави 6 Розгляду справи по суті Господарського процесуального кодексу (далі -ГПК) України.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції не враховано специфіку правовідносин, що врегульовані спеціальним законодавством, що визначає порядок (спосіб) виконання спірного зобов`язання Гарантованим покупцем, а також визначає джерела отримання грошових коштів для здійснення розрахунків з виробниками електричної енергії за «зеленим» тарифом, у тому числі позивачем. На думку апелянта, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині, присудженій оскаржуваним рішенням.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У межах строку, встановленого ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021, позивач 12.07.2021 подав до Північного апеляційного господарського суду відзив, в якому просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 по справі №     910/16181/20 у повному обсязі.
Позивач вважає, що судом першої інстанції ухвалено правомірне рішення, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів наявності у відповідача скрутного матеріального становища, яке б унеможливлювало виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у спірний період, з боку відповідача має місце системне недобросовісне виконання зобов`язань за спірним договором, відсутні виняткові обставини за яких можливе зменшення розміру неустойки; сума стягнених судом першої інстанції штрафних санкцій становить 6% від розміру заборгованості відповідача з оплати проданої електричної енергії за «зеленим» тарифом, тобто не є надмірно великою у порівнянні з основним боргом.

Заяви та клопотання учасників справи
07.09.2021 об 11 годині 05 хвилин до початку судового засідання представником апелянта подано до Північного апеляційного господарського суду клопотання про залучення третьої особи на стороні відповідача, в яких апелянт просить суд  залучити Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - НЕК «Укренерго») та Кабінет Міністрів України в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
Клопотання про залучення Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача обґрунтовано тим, що нормативне регулювання зобов`язання, що пов`язані із оплатою електричної енергії позивачу покладені також на НЕК «Укренерго» та оскаржуване рішення може вплинути на права та обов`язки НЕК «Укренерго».
Клопотання про залучення Кабінету Міністрів України, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача обґрунтовано тим, що, оскільки Кабінет Міністрів України є органом управління відповідача, тому прийняття рішення у справі безпосередньо вплине на права та обов`язки Кабінету Міністрів України, як на орган управління відповідача, так і на вищий орган виконавчої влади.
Представник апелянта у судовому засіданні підтримав вказані клопотання, представник позивача заперечував проти задоволення клопотань.
Колегія суддів, заслухавши представників сторін, зазначає наступне.
Державне підприємство «Гарантований покупець» подало до Господарського суду міста Києва клопотання про залучення третіх осіб на стороні відповідача, а саме: Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Кабінет Міністрів України, Міністерство енергетики України та Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго".
У підготовчому засіданні Господарський суд міста Києва на місці ухвалив у  задоволенні клопотання відповідача відмовити.
Відповідно до частини 3     статті 255 ГПК України     заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Проте, колегія суддів зазначає, що скаржник не включив заперечення на ухвалу Господарського суду міста Києва про відмову у задоволенні клопотання про залучення третіх осіб в апеляційну скаргу та не клопотав про залучення Кабінету Міністрів України, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", в якості третіх осіб на стороні відповідача.
За змістом                    статті 118 ГПК України      право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 2     статті 207 ГПК України           суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
                         З огляду на вказане вище, колегія суддів дійшла висновку про залишення без розгляду клопотання Державного підприємства «Гарантований покупець»          про залучення Кабінету Міністрів України та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Процесуальні дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2021 для розгляду апеляційної скарги Державного підприємства «Гарантований покупець» сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору,  апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги - надати до Північного апеляційного господарського суду  докази сплати судового збору.
29.06.2021 на виконання ухвали суду від 07.06.2021 апелянт надав до Північного апеляційного господарського суду  докази сплати судового збору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі №     910/16181/20, призначено розгляд справи на 03.08.2021.
03.08.2021 розгляд справи не відбувся у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Ткаченка Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 справу призначено до розгляду на 07.09.2021.
У судовому засіданні 07.09.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставин, а також обставин, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин
Колегія суддів зазначає, що відносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про альтернативні джерела енергії"      від 20 лютого 2003 року за № 555-IV (далі по тексту - Закон "Про альтернативну енергію"), Законом України "Про ринок електричної енергії".
Відповідно до ч. 2 ст. 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
08.02.2012 між Державним підприємством "Енергоринок" (далі - ДПЕ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ", як виробником альтернативного джерела (далі - ВАД) укладено Договір № 8030/02, відповідно до умов якого ВАД зобов`язується продавати, а ДПЕ зобов`язується купувати електроенергію, вироблену ВАД, та здійснювати її оплату відповідно до умов Договору.
30.06.2019 між Державним підприємством "Енергоринок" (ДПЕ), Державним підприємством "Гарантований покупець" (Гарантований покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ" (виробник за "зеленим" тарифом) укладена Додаткова угода № 126/01 до Договору № 8030/02 від 08.02.2012, відповідно до якої у преамбулі договору слова Державне підприємство "Енергоринок" сторони замінили на слова "Державне підприємство "Гарантований покупець" та замінили статті 1-10 Договору статтями 1-8 у новій редакції.
31.03.2020 між Державним підприємством "Гарантований покупець" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРОЕНЕРГОІНВЕСТ" укладена Додаткова угода №963/01/20 до Договору №8030/02 від 08.02.2012. Сторони дійшли згоди у преамбулі Договору слова "виробник за "зеленим тарифом" замінити словами "продавець за "зеленим тарифом". Також сторони дійшли згоди статті 1-7 Договору викласти у новій редакції.
Пунктом 1.1. договору, у редакції додаткової угоди від 30.06.2019, визначено, що за цим договором виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, тому числі Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок).
З лютого до липня 2020 року включно відповідач здійснював оплату, купленої ним у позивача, електричної енергії з порушенням строків оплати, встановлених договором та Порядком.
Відповідно до п. 2.3. договору, у редакції додаткової угоди від 30.06.2019, виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію виробника у точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць виробника за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.
У пункті 2.4. договору, у редакції додаткової угоди від 30.06.2019, сторони погодили, що виробник за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом встановлені НКРЕКП, у національній валюті України.
Пунктом п. 2.5 договору, у редакції додаткової угоди від 30.06.2019 передбачено, що вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом.
Пунктом 3.1 договору врегульовано, що обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку.
Відповідно до п. 3.3 договору, у редакції додаткової угоди від 30.06.2019, оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.
У пункті 7.4 договору сторонами погоджено строк дії договору та вказано, якщо виробник за "зеленим" тарифом є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, та Регулятором вже встановлено йому "зелений" тариф і продавець за "зеленим" тарифом має укладений з оператором системи передачі договір про врегулювання небалансів, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії "зеленого" тарифу (до 01.01.2030).
За несвоєчасну оплату електричної енергії п. 4.6. договору, у редакції від 30.06.2019, передбачена відповідальність гарантованого покупця у вигляді пені, у розмірі 0,1 % від неоплаченої суми, за кожен день прострочення та штрафу, у розмірі 7 % від неоплаченої суми, за прострочення понад 30 днів.
У матеріалах справи містяться підписані сторонами акти купівлі-продажу електроенергії за лютий 2020 від 29.02.2020 на суму 12 111     779,40 грн з ПДВ, за березень 2020 від 31.03.2020 на суму 14     633     854,43 грн з ПДВ, за квітень 2020 від 30.04.2020 на суму 13     833     782,95 грн з ПДВ, за травень 2020 від 31.05.2020 на суму 13     791     418,97 грн з ПДВ, за червень 2020 від 30.06.2020 на суму 17     298     427,05 грн з ПДВ, за липень 2020 від 31.07.2020 на суму 12     571     908,28 грн з ПДВ.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем за придбану ним по договору, у період з лютого до липня 2020 року, електричну енергію у період з 14.02.2020 до 20.10.2020 були здійснені платежі на загальну суму 21     351     860,64 грн.
У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України                договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього                Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Згідно із статтею 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду у суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи у їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд  дійшов наступних висновків.
Відповідно до статті 5 Закону "Про альтернативну енергію", державне регулювання у сфері альтернативних джерел енергії здійснює Кабінет Міністрів України чи за його дорученням спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у відповідній сфері у порядку, визначеному законодавством. 
Стаття 8 Закону "Про альтернативну енергію" зазначає, що фінансування заходів у сфері альтернативних джерел енергії здійснюється як за рахунок коштів, передбачених в оптових тарифах на електроенергію та тарифах на теплову енергію, шляхом впровадження спеціальної цільової надбавки до тарифу, визначеної законом, так і за рахунок коштів підприємств, установ, організацій, коштів державного та місцевого бюджетів, добровільних внесків та інших коштів, не заборонених законодавством.
                    Порядок формування фонду цільового фінансування зазначених заходів і здійснення контролю за цільовим використанням цих коштів встановлює Кабінет Міністрів України.
Кабінет Міністрів України передбачає у державному бюджеті видатки на фінансову підтримку гарантованого покупця для оплати електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, відповідно до бюджетних запитів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, на підставі розрахунків, наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірі не менше 20 відсотків прогнозної виробітки товарної продукції електричної енергії з альтернативних джерел на відповідний рік.
Постановами НКРЕКП «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію та надбавки до «зелених» тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання» № 217 від 01.03.2012, № 126 від 14.02.2013, № 1111 від 13.06.2016, № 180 від 17.01.2020, № 1536 від 08.09.2016, № 3215 від 29.12.2015, № 1349 від 30.04.2015, № 1511 від 28.11.2013, № 444 від 29.03.2019, об`єктам позивача встановлені «зелені» тарифи.
Також, п. 1.4. постанови НКРЕКП № 1817 від 30.08.2019 визначена формула для розрахунку фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу для суб`єктів господарювання, споживачів електричної енергії, у тому числі енергетичних кооперативів, та приватних домогосподарств.
Пунктом 1.5. постанови НКРЕКП № 1817 від 30.08.2019 визначена формула для розрахунку «зеленого» тарифу для суб`єктів господарювання, споживачів електричної енергії, у тому числі енергетичних кооперативів, та приватних домогосподарств, на квартал.
Згідно п. 10.1 Порядку, до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
Пунктом 10.4 Порядку передбачено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного акта купівлі-продажу.
Згідно п. 8.3 Порядку фактичний обсяг відпущеної/відібраної продавцем електричної енергії визначається у кожному розрахунковому місяці, щодо якого здійснюється оплата відповідно до договору.
Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (ч.ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України).
При цьому, нормами спеціального законодавства, зокрема, частиною 2 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Гарантований покупець зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими споживачами.
За змістом ч. 4-5 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" гарантований покупець зобов`язаний купувати весь обсяг електричної енергії, відпущеної виробниками, які за результатами аукціону набули право на підтримку, за аукціонною ціною з урахуванням надбавки до неї протягом всього строку надання підтримки, якщо такі виробники входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. Обсяг відпущеної такими виробниками електричної енергії у кожному розрахунковому періоді (місяці) визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Купівля-продаж такої електричної енергії здійснюється на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, який за результатами аукціону набув право на підтримку, що укладається відповідно до частини п`ятої статті 71 цього Закону. Гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.
У лютому - липні 2020 позивач на виконання своїх зобов`язань за Договором здійснив поставку електричної енергії відповідачу, яка прийнята останнім без будь яких заперечень та зауважень. За умовами укладеного сторонами договору вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників з "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом з урахуванням ПДВ.
За правилами глави 10 Порядку гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обов`язку проведення розрахунку у відповідності з затвердженими Постановами НКРЕКП від 20.03.2020,  29.04.2020, 27.05.2020, 22.07.2020, 19.08.2021 Регулятором розміру вартості послуги із забезпеченням збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.
Судом першої інстанції об`єктивно встановлено, що електроенергія за актами купівлі-продажу була оплачена відповідачем частково на загальну суму 21    351    860,64 грн. Часткові оплати вказаних актів також свідчать про отримання їх відповідачем.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо того, що наведені ДП "Гарантований покупець" доводи щодо наявності обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, відхиляються судом, з огляду на те, що саме на відповідача покладено спеціальними законами (Про ринок електричної енергії та Про альтернативну енергію), а також нормами договору, обов`язок купувати усю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого Постановою НКЕКП від 26.04.2019 №641. 
Згідно з частиною першою статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 даного Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Правомірним є висновок суду першої інстанції про те, що між сторонами виникли господарські відносини, а приписи ГК України не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету, по відповідальності за порушення зобов`язань. А, відтак, факт відсутності бюджетного фінансування, у т.ч. через ненадходження коштів від ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго", у будь-якому випадку не може звільняти відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати придбаної електроенергії, оскільки, такі обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання зобов`язання. Взаємовідносини відповідача з третіми сторонами не можуть вплинути на дотримання вимог підписаного між сторонами договору.
Правомірно судом першої інстанції дано оцінку та відхилено твердження відповідача про те, що виконання грошових зобов`язань відповідача перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років, оскільки наразі відсутній будь-який нормативних акт, який би на законодавчому рівні встановлював інший порядок та спосіб виконання зобов`язань ДП "Гарантований покупець" перед позивачем, ніж передбачено договором.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів встановила, що відповідачем допущено неналежне виконання грошового зобов`язання за актами купівлі-продажу електроенергії за лютий 2020 - липень 2020 року, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 62     889     253,56 грн. Строк оплати цієї заборгованості настав.
Відповідальність гарантованого покупця за порушення порядку оплати продавцю за «зеленим тарифом» передбачена пунктом 4.6 договору, відповідно до якого гарантованому покупцю нараховується пеня у розмірі 0,1% від неоплаченої згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачами суми (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягувалися додатково штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачами суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця за "зеленим" тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки продавців за "зеленим" тарифом.
Перевіривши розрахунки пені та штрафу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що вони є арифметично вірними.
З огляду на вищенаведене, матеріалами справи підтверджено обґрунтованість вимог позивача про стягнення штрафу у розмірі 4     873     294,82 грн та пені, з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, у розмірі 2     283     089,90 грн, які нараховані за порушення строків оплати електричної енергії, придбаної у період лютий - липень 2020 року.
          Одночасно, колегія суддів погоджується з обґрунтуванням та висновком суду першої інстанції про зменшення розміру неустойки на 60% з огляду на спеціальний характер правовідносин, що склалися між сторонами, (виробництво      та купівля електроенергії, виробленої з альтернативних джерел),      а також спеціальні норми законодавства, зокрема Закон України "Про ринок електричної енергії" та Закон      "Про альтернативну енергію" суд приходить до висновку, що наявні підстави для застосування права суду на зменшення розміру неустойки з огляду на відсутність вини відповідача у несвоєчасному виконанні грошового зобов`язання з оплати електричної енергії за "зеленим тарифом" у інший спосіб, ніж встановлено вищевказаними спеціальними нормами      вказаних законів; дотаційний розмір тарифу на придбання державою електроенергії за "зеленим тарифом", який є вищим, ніж продаж вказаної електроенергії кінцевим споживачам; фінансування діяльності відповідача           з Державного бюджету України у межах кошторису, затвердженого Регулятором;
часткове виконання відповідачем своїх зобов`язань у межах коштів, що надходили відповідачеві; спеціальну роль відповідача щодо постачання електричної енергії населенню. Слушним є висновок і про те, що покладення на відповідача відповідальності у вигляді сплати неустойки      за порушення виконання грошових зобов`язань призведе до необхідності покладення           обов`язку фінансування      таких сум неустойки на державу, а отже необхідність збільшення видатків Державного бюджету України, що протирічить загальносуспільним інтересам, визначеним, зокрема і ст. 62 Закон "Про ринок електричної енергії".
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частиною 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Статтею  86  ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.  Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 79 ГПК України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.  Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд  дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга  задоволенню не підлягає.
Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що   доводи скаржника  викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у  зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення  Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі №910/16181/20   за наведених скаржником доводів апеляційної скарги. 
Розподіл судових витрат
Згідно із статтею 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Дослідивши наявні у справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 233, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
1.          Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець»  залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі №     910/16181/20 - залишити без змін.
2.          Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство «Гарантований покупець».  
3. Справу №     910/16181/20  повернути до Господарського суду міста Києва.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та  може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст.287 ст.288 Господарського процесуального кодексу України.

          В звязку з перебуванням суддів Ткаченко Б.О., Майданевича А.Г. та  Гаврилюка О.М. у відпустках, повна постанова складена та підписана суддями 11.10.2021.

Головуючий суддя                                                            Б.О. Ткаченко 

Судді                                                                                О.М. Гаврилюк

                                                                                А.Г. Майданевич