ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 753/4102/21                                                                              

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА

  26 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Романович І.І., за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Кубрака О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа лейтенант поліції 2 батальйону 1 роти УПП в м. Києві Шевцов Андрій Андрійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

           В С Т А Н О В И В:
          
          Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 21 квітня 2021 р. позовні вимоги задоволено повністю: скасовано постанову серії ЕАМ № 2764240 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 1 липня 2020 року винесену лейтенантом поліції 2 батальйону 1 роти УПП в м. Києві Шевцовим Андрієм Андрійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн, закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 122 КУпАП. 
          Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від  28 вересня 2021 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 21 квітня 2021 р. - залишено без задоволення, рішення Дарницького районного суду м.Києва від 21 квітня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа лейтенант поліції 2 батальйону 1 роти УПП в м. Києві Шевцов Андрій Андрійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишено без змін.                       ОСОБА_1 до Шостого апеляційного адміністративного суду надано заяву про ухвалення додаткового рішення, якою просять ухвалити додаткове судове рішення про вирішення питання розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 753/4102/21. 
          Розгляд заяви призначено у судовому засіданні 26 жовтня 2021 о 12:10 год.
          У судовому засіданні позивач підтримав доводи заяви, просив її задовольнити Представник відповідача заперечував проти її задоволення.
          Перевіривши матеріали справи та доводи заяви колегія суддів зазначає наступне.
          Відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
          З огляду на задоволення позовних вимог, та згідно з вимогами статті 139 КАС України, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.
          Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
          До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
          За змістом частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
          Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
          Згідно з пунктами 6, 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
          З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
          Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України.
          Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5     статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
          При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
          Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
          Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
          Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
          Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
          Колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому      законом      порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
          Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 липня 2019 року в справі № 810/795/18.
          Правовими положеннями ч. 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
          Так, Позивачем в якості доказів витрат на правничу допомогу додано: договір про надання правової допомоги від 06 вересня 2021 року, укладеного з адвокатом Рудник А.С.,  (а.с. 229), розрахунок суми витрат на правничу допомогу (а.с. 230), акт виконаних робіт від 30.09.2021 року, детальний розрахунок від 30.09.2021року.
          З розрахунку суми витрат на правничу допомогу вбачається, що за складання відзиву на апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 21 квітня 2021 р. протягом 1 години вартість виконаної роботи становить 1135,00 грн, аналіз судової практики протягом 1 годин - 1135, 00 грн, усна консультація з вивченням документів - також 1 година - 1135, 00 грн. Всього, 3  405 грн.
          Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
          Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
          Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
          Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).
          У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
          Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляла адвокат Рибченко Н.М., витратити з правової допомоги у розмірі 3405,00 грн якої були відшкодовані позивачу додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 29 червня 2021, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року.
          При цьому, колегія суддів звертає увагу, що  предметом розгляду справи № 753/4102/21 є визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на суму 425, 00 грн.
          З урахуванням вищевказаного, колегія суддів приходить до висновку, що зміна позивачем адвоката вже на стадії апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції є необгрунтованим, позивачем не доведена доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, а витрати на таку правничу допомогу не відносяться до неминучих.
          При цьому, колегія суддів звертає увагу на неспівмірность суми компенсації витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції з розміром позовних вимог, а саме - предметом розгляду справи № 753/4102/21 є визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на суму 425, 00 грн., що є суттєво меншим за витрати на правничу допомогу.
          Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не довів, що правнича допомога адвокатом Рудник А.С. надана доцільно, відповідає критерію розумності їхнього розміру, тому витрати на правничу допомогу відшкодуванню не підлягають.
          Повний текст додаткової постанови виготовлено 01.11.2021 р.
          Керуючись ст. 139, 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,       

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року -задовольнити частково.
Ухвалити додаткову постанову щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 753/4102/21 у суді апеляційної інстанції.
Вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення понесених витрат на правову (правничу) допомогу у суді апеляційної інстанції - залишити без задоволення.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий                                                                                  О.В. Карпушова

судді                                                                                     Л.В. Губська

          О.В. Епель