КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №33/824/4868/2021                     
справа №761/35336/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2021 року                                                                                                           м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 
 
встановив:
 
   Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.
 
Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 08 жовтня 2021 року надіслано апеляційну скаргу. Просить поновити строк на оскарження постанови, посилаючись на наступне.
 
Вказує, що має підтверджену хворобу психіки, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, у зв`язку із цим станом на дату складення протоколу про адміністративне правопорушення не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.
 
У зв`язку із цією хворобою не пам`ятає обставин складання протоколу та розгляду справи судом.
 
На теперішній час після лікування стан покращився. 30 вересня 2021 року мати розповіла про обставини складення протоколу у 2018 році та ОСОБА_1 усвідомила ці обставини.
 
Окрім того, 30 вересня 2021 року їй також стало відомо і про те, що провадження у справі за частиною 1 статті 130 КУпАП було закрито, відтак підстави для притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 відсутні.
 
Посилаючись на викладені обставини, просить поновити строк на оскарження постанови, постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
 
Згідно із частиною 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.
 
Законом визначено, що особі, яка має намір подати апеляційну скаргу, надається десять днів, що починають відраховуватися з дня прийняття постанови, для можливості підготувати та подати апеляційну скаргу. Натомість особі, якій не було вручено або надіслано копію постанови у визначені для цього строки, або з інших підстав, строк на оскарження постанови може бути поновлено на підставі відповідного обґрунтованого клопотання.
 
З матеріалів справи убачається наступне.
 
04 вересня 2018 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП у зв`язку із порушенням пункту 2.5 ПДР України.
 
Справа передана до суду.
 
20 вересня 2018 року ОСОБА_1 ознайомилася з матеріалами справи, які на той момент містили судову повістку про виклик її до суду із зазначенням дати розгляду справи.
 
26 вересня 2018 року судом постановлена оскаржувана постанова.
 
У дату розгляду справи ОСОБА_1 подано до суду заяву про відкладення розгляду справи задля забезпечення участі адвоката Александрова Д.О. До заяви приклала договір, що укладений із цим адвокатом.
 
Копія постанови була надіслана на адресу ОСОБА_1 , проте конверт повернувся без вручення у зв`язку із закінченням строків зберігання.
 
08 вересня 2020 року зі справою ознайомився захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О., який діяв на підставі договору про надання парової допомоги від 25 серпня 2020 року №105 та ордеру.
 
09 вересня 2020 року адвокатом Александровим Д.О. в інтересах ОСОБА_1 надіслано апеляційну скаргу, у якій, зокрема, посилався на психічний стан ОСОБА_1 . Також послався на те, що раніше між сторонами вже укладався договір про надання правової допомоги, але через несплату надання послуг було припинено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року відмовлено у поновленні строку на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу повернуто.
 
В жовтні 2020 року із заявою про поновлення строку на оскарження постанови та апеляційною скаргою (доповненою згодом адвокатом Александровим Д.О.) звернулась матір ОСОБА_3 , зазначивши, що вона є матір`ю та законним представником ОСОБА_1 , яка має захворювання психіки.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційна скарга повернута, оскільки подана особою, яка не має право на оскарження постанови.
 
25 січня 2021 року ОСОБА_1 надіслано апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі посилається на обставини подання апеляційної скарги її матір`ю, про що її не було повідомлено. Про обставини звернення матері із скаргою дізналась 24 січня 2021 року. Також посилається на те, що перебувала на тривалому лікуванні, за своїм станом не могла усвідомлювати дій та керувати ними. Зазначила, що адвокат Александров Д.О. послуг їй не надавав у зв`язку із їх не оплатою. Про обставини правовідносин із адвокатом Александровим Д.О. не пам`ятає, його про проблеми із здоров`ям не попереджала.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року відмовлено у поновленні строку на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу повернуто.
 
01 березня 2021 року ОСОБА_1 надіслано апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі посилається на обставини подання апеляційної скарги її матір`ю, про що її не було повідомлено. Про обставини звернення матері із скаргою дізналась 24 січня 2021 року. Також посилається на те, що перебувала на тривалому лікуванні, за своїм станом не могла усвідомлювати дій та керувати ними. Зазначила, що адвокат Александров Д.О. послуг їй не надавав у зв`язку із їх не оплатою. Про обставини правовідносин із адвокатом Александровим Д.О. не пам`ятає, його про проблеми із здоров`ям не попереджала.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року відмовлено у поновленні строку на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу повернуто.
 
Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
 
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07 липня 1989 року).
 
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
 
Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
 
Посилання скаржника на стан здоров`я як на такий, що вплинув на своєчасне звернення з апеляційною скаргою, апеляційний суд відхиляє, оскільки сукупності належних, достатніх і допустимих доказів, яка б свідчили про неможливість вчасного подання апеляційної скарги за станом здоров`я чи з інших об`єктивних причин, матеріали справи не містять. 
 
Інтереси ОСОБА_1 в суді також представляв адвокат, доказів на підтвердження припинення правовідносин із цим адвокатом матеріали справи не містять, тоді як відповідно до умов договорів від 25 вересня 2018 року, 25 серпня 2020 року (пункти 8.2) дострокове припинення здійснюється на підставі письмової угоди. Навпроти, убачається активна участь адвоката у вирішенні питань, які пов`язані із оскарженням постанови.
 
В частині доводів скарги про скасування судового рішення у справі за частиною 1 статті 130 КУпАП, то апеляційний суд зазначає наступне.
 
Згідно із даними Єдиного державного реєстру судових рішень установлено, що постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 09 липня 2018 року у справі №752/7898/18 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1   в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року зазначена постанова суду першої інстанції скасована, провадження у справі закрито за відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення.
 
Апеляційний суд зазначає, що на теперішній час вирішується питання щодо поновлення строків подання апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, з огляду на що наслідки розгляду справи №752/7898/18 не враховуються.
 
Поряд з цим з постанови апеляційного суду у справі №752/7898/18 убачається, що участь у справі в якості захисника брав участь адвокат Александров Д.А.
 
Зазначена обставина підтверджує викладені вище висновки суду про активну участь одного і того самого адвоката у вирішенні питань, які пов`язані із представництвом ОСОБА_1 , зокрема в умовно один період часу, і така обставина може бути врахована для підтвердження того, що пропуск подання апеляційної скарги не має поважних причин.
 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції уважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду задоволенню не підлягає і апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подає.
 
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
ПОСТАНОВИВ:
 
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на подання апеляційної скарги на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року.
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року повернути особі, яка її подає.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                Н.В. Поліщук