ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5299/20                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді          - Єгорової Н.М.,
суддів                      - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,
розглянувши письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнесхолдинггруп" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення та вимоги, -
ВСТАНОВИЛА:
У червні 2020 року ТОВ "Бізнесхолдинггруп" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у Київській області про:
- визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Головного управління ДПС у Київській області від 09 квітня 2020 року №275  про опис майна у податкову заставу;
- визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у Київській області від 09 квітня 2020 року №93572-57 на загальну суму боргу 1362006,55 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2021 року позов задоволено.
Не погодившись з таким рішенням, Головне управління ДПС у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, судове рішення є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи.
Також представник Головного управління ДПС у Київській області наголосив, що рішення касаційної інстанції є остаточним, а тому після винесення постанови Верховним Судом на користь контролюючого органу, податкові повідомлення-рішення вважаються узгодженими у зв`язку з чим були поновлені в інтегрованій картці платника податків.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнесхолдинггруп" просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. При цьому зазначає, що відповідно до ст. 56 Податкового кодексу України та ст. 255 КАС України податкові повідомлення-рішення Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 16 червня 2015 року № 0002302205 та № 0002292205 є узгодженими з 15 липня 2016 року та підлягали добровільному або примусовому виконанню до 26 липня 2019 року незалежно від факту оскарження суб`єктом господарювання рішення до суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що  посадовими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку, за результатами якої складено акт перевірки від 27 травня 2015 року № 950/10-07-22-05-12/37705096.
На підставі акта перевірки від 27 травня 2015 року № 950/10-07-22-05-12/37705096 винесено:
- податкове повідомлення рішення від 16 червня 2015 року № 0002302205, яким нараховано 352448,75 грн., з яких грошового зобов`язання на суму - 281959,00 грн., штрафних санкцій на суму - 70489,75 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 16 червня 2015 року № 0002292205, яким нараховано 317203,75 грн., з яких грошового зобов`язання на суму - 253763,00 грн., штрафних санкцій на суму - 63440,75 грн.
На підставі ст. 129 ПК України, контролюючим органом нарахована пеня в розмірі 693489,18 грн. 
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого2016 по справі №810/4416/15 задоволено позовні вимоги ТОВ «Бізнесхолдинггруп» та скасовано податкові повідомлення-рішення Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 16 червня 2015 року № 0002302205 та № 0002292205.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду 14 липня 2016 року по справі №810/4416/15, що залишена без змін постановою Верховного Суду від 13 лютого 2020 року, апеляційну скаргу Васильківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задоволено, постанову Київського окружною адміністративного суду від 02 лютого 2016 року скасовано. 
В подальшому, відповідачем внесена інформація до інтегрованої картки платника податків про поновлення боргу за податковими повідомлення-рішення Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 16 червня 2015 року №0002302205 та №0002292205.
Як вбачається з матеріалів справи, станом на 09 квітня 2020 року за позивачем рахується податковий борг в розмірі - 1362006,55 грн.
У зв`язку з поновленням в обліковій картці донарахованих контролюючим органом сум по рішенню суду, винесено та направлено позивачу податкову вимогу форми «Ю» від 09 квітня 2020 року №93572-57 та прийнято рішення про опис майна в податкову заставу від 09 квітня 2020 року №275.
Не погоджуючись із рішенням ГУ ДПС у Київській області від 09 квітня 2020 року №275 про опис майна у податкову заставу та податковою вимогою від 09 квітня 2020 року №93572-57 позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом. 
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов до висновку, що після прийняття постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2016 року по справі №810/4416/15 податкові повідомлення-рішення стали узгодженими водночас податкова вимога від 09 квітня 2020 року №93572-57 прийнята після спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 вказаного Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до абз. 4 п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось сторонами, підставою для формування оскаржуваної вимоги та рішення про опис майна слугували податкові повідомлення-рішення Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 16 червня 2015 року № 0002302205 та № 0002292205, які складені на підставі акту перевірки від 27 травня 2015 № 950/10-07-22-05-12/37705096.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2016 року по справі №810/4416/15 скасовано податкові повідомлення-рішення Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 16 червня 2015 року № 0002302205 та № 0002292205. 
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду 14 липня 2016 апеляційну скаргу Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області задоволено, скасовано постанову Київського окружною адміністративного суду від 02 лютого 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.
Відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України (в редакції чинній на час прийняття постанови Київського апеляційного адміністративного суду) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
Отже у зв`язку з прийняттям постанови Київського апеляційного адміністративного суду 14 липня 2016 року по справі №8 10/4416/15 податкові повідомлення-рішення набули статусу узгоджених.
Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Підпунктом 59.3 ст. 59 ПК України, встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Згідно п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Матеріали справи не містять доказів вжиття відповідачем до дати формування оскаржуваної податкової вимоги заходів погашення податкового боргу відповідно до податкових повідомлень-рішень від 16 червня 2015 року №0002302205 та №0002292205.
Відповідно до п. 101.1. ст. 101 ПК України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Згідно з п. 101.2. ст. 101 ПК України, під терміном "безнадійний" розуміється: зокрема податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом. 
З приписів п. 102.1. ст. 102 ПК України вбачається, що контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до ст..39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Отже, у разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню.
Враховуючи вище викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що податкова вимога від 09.04.2020 №93572-57 прийнята відповідачем не у спосіб, передбачений законом, а отже є протиправною та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у Київській області від 09 квітня 2020 року №275 про опис майна у податкову заставу суд зазначає таке.
Відповідно до ст.. 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.
У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави (пп. 14.1.155 п. 14.1. ст.14 ПК України).
Згідно з п. 89.1.1 ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в п.100.11 ст. 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.
Оскільки рішення ГУ ДПС у Київській області від 09 квітня 2020 року № 275 про опис майна у податкову заставу прийнято на підставі податкової вимоги від 09 квітня 2020 року № 93572-57, яка визнана судом протиправною, обґрунтованими є висновки суду першої інстанції, що рішення про опис майна у податкову заставу від 09 квітня 2020 року № 275 підлягає скасуванню.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                      Н.М. Єгорова

Судді                                                                                            Є.О. Сорочко
                                                                                          
                                                                                                    І.В. Федотов