ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/14191/21	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л. 	
Провадження № 33/817/656/21 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.1 ст.184 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
з участю особи, яка притягується до адміністративної         відповідальності - ОСОБА_1 
розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2021 року, 
В С Т А Н О В И Л А :
       Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючу,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження.
       Службі у справах дітей управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради доручено вжити заходів, спрямованих на встановлення умов проживання та виховання малолітньої дитини  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
       Згідно даної постанови, ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося в тому, що 07 серпня 2021 року близько 13 год. 20 хв. ОСОБА_1 спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_3 вживала спиртні напої, а саме пиво «Арсенал» міцне ємкістю 1,2 л, міцність 8%, перебували в стані алкогольного сп`яніння, в той час малолітня донька була без нагляду дорослих. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, а вказану постанову скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.1 ст.184 КупАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Свої доводи мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні належні докази її вини, оскільки вказану ситуацію спровокувала сестра її чоловіка, що постійно із ними конфліктує, через що вони були змушені переїхати жити до бабусі ОСОБА_1 .
Зазначає, що у стані алкогольного сп`яніння вона не перебувала, а на її вимогу працівники поліції відмовили їй, щоб вона пройшла огляд у лікарні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта, яка підтримала апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.
       Як вбачається з постанови суду першої інстанції, справа про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності розглянута без участі останньої.
       З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. 
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
       Разом з тим, ч.1 ст.184 КУпАП передбачає притягнення до адміністративної відповідальності батьків або осіб, які їх замінюють, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. 
       Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто передбачених положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. 
       Зокрема, таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
       Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення за вказаною статтею має бути вказано які саме нормативні акти було порушено і якими конкретно діями особи. Відсутність чіткої вказівки на нормативний акт, який було порушено та які саме дії було вчинено (не вчинено), свідчить про неконкретність звинувачення особи і являється порушенням права на захист.
       В даному випадку у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 475865 від 09 серпня 2021 року зазначено, що  ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося в тому, що 07 серпня 2021 року близько 13 год. 20 хв. ОСОБА_1 спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_2 вживала спиртні напої, а саме пиво «Арсенал» міцне ємкістю 1,2 л, міцність 8%, перебували в стані алкогольного сп`яніння в той час малолітня донька була без нагляду дорослих.
       Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. 
       Як вбачається зі змісту протоколу про адмінправопорушення, працівники поліції виявили порушення 07 серпня 2021 року, протокол складено 09 серпня 2021 року на підставі рапорта інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гутмана Є.П. від 07 серпня 2021 року, заяви та письмових пояснень ОСОБА_4 від 07 серпня 2021 року. 
       Разом з тим у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не вказано, в чому конкретно полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання нею обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її малолітньої доньки, протягом якого часу вона перебувала без догляду, в яких її діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та яке конкретне порушення вимог ст. 150 СК України мало місце.
       Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 278 КУпАП, здійснюючи підготовку до судового розгляду справи, не перевірив чи відповідає протокол про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , вимогам ст.256 КУпАП.
       Виходячи із практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.ст.7, 254, 279 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
       Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
       Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
       Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
       При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Заперечуючи дані, викладені у протоколі, ОСОБА_1 вказує на те, що вона з відповідальністю відноситься до виконання своїх батьківських обов`язків, піклується про здоров`я та розвиток своєї малолітньої доньки, регулярно відвідує планові медичні огляди, дитина суттєво, згідно з нормами, набирає вагу. На будь-якому обліку з приводу зловживання алкогольними напоями чи наркотичними засобами вона не перебуває.
На підтвердження таких своїх аргументів ОСОБА_1 долучила до матеріалів справи довідку лікаря-нарколога КНП ТОНД ТОР від 01.10 2021 року та копії з медичної історії розвитку дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, ОСОБА_1 вказує, що дана ситуація виникла через неодноразові конфлікти з родиною чоловіка — його братом ОСОБА_5 та дружиною брата ОСОБА_4 з приводу житла у якому вони всі спільно на той час проживали. Зазначає, що нею та її чоловіком створено усі необхідні умови для проживання їх малолітньої доньки, на даний час вони переїхали проживати до бабусі, дитина повністю забезпечена усім необхідним, здійснює за нею належний догляд, харчування та ніколи не залишає дитину без нагляду. 
       При цьому, на спростування доводів ОСОБА_1 та підтвердження викладених у протоколі даних, всупереч вимогам ст.251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні будь-які докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею даного правопорушення, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.
       В обґрунтування доведеності інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, до матеріалів справи долучено виключно такі документи: рапорт інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гутмана Є.П. від 07 серпня 2021 року, заява та письмові пояснення ОСОБА_4 , письмові пояснення ОСОБА_5 від 09 серпня 2021 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 09 серпня 2021 року.
       Інших доказів до матеріалів справи долучено не було, як і відсутні дані про те, чи взагалі здійснювалась працівником поліції перевірка для встановлення факту самого правопорушення, викладеного у протоколі. 
       Не підтверджено також й викладені у протоколі про адмінправопорушення доводи про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння і з приводу таких даних у матеріалах справи відсутні будь-які докази.
Відсутні також у матеріалах справи й письмові пояснення з приводу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення будь-кого із свідків чи інших осіб, окрім заявників. Про відсутність на місці складання протоколу встановлених свідків події, свідчить й відмітка у самому протоколі про адмінправопорушення.
Не зафіксовано працівниками поліції чи іншим органом факту неналежних умов проживання дитини чи залишення її без нагляду батьків.
При цьому, рапорти працівників поліції, які не містять фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, самі по собі, в силу положень ст.251 КУпАП не можуть бути доказом по даній справі.
       Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
       Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які поза розумним сумнівом підтверджують допущення порушення ОСОБА_1 обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки.
       Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а викладені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим було постановлено помилкове рішення, яке належить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

       Керуючись ст.294 КУпАП, — 

П О С Т А Н О В И Л А :

       Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження — задовольнити.        
       Поновити  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу особи, яку притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1   — задовольнити.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП — скасувати, а провадження в даній справі — закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.  

Суддя