ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" жовтня 2021 р.                                 Справа№ 910/10403/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Остапенка О.М.
суддів:            Копитової  О.С. 
          Сотнікова  С.В. 
 
за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:
від ПрАТ "Росава": ліквідатор Комлик І.С. - посвідчення №000411 від 20.07.2018
від НБУ: Звада Р.В. - довіреність №18-0011/87885 від 21.09.2021

розглянувши апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Росава" та Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 року
у справі           №910/10403/20 (суддя Кирилюк Т.Ю.)
за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміорі"
до                     Товариства з обмеженою відповідальністю "Росава Тайерс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача -           Приватне акціонерне товариство "Росава"
про                     визнання договору припиненим та виселення, 
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Росава Тайерс"
до                     Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміорі"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Національний банк України
про                     визнання права оренди

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ТОВ "Преміорі" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Росава Тайерс" про визнання договору суборенди майна від 02.04.2020 №1000 припиненим та виселення з нерухомого майна, переданого за договором суборенди від 02.04.2020 №1000.
У свою чергу, ТОВ "Росава Тайерс" звернулось до суду першої інстанції із зустрічною позовною заявою до ТОВ "Преміорі" про визнання права оренди майна, переданого за договором суборенди від 02.04.2020 №1000.
За наслідками розгляду як первісних так і зустрічних позовних вимог, рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 року у справі №910/10403/20 у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено повністю. Визнано за ТОВ "Росава Тайерс" право оренди майна, переданого ТОВ "Росава Тайерс" відповідно до Переліку, що затверджено в додатках до договору суборенди майна №1000 від 02.04.2020 року; розподілено судовий збір.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ПрАТ "Росава" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Комлика І.С. звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 року у даній справі в частині задоволення зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити.
Крім того, не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, Національний банк України також звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій також просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 року у даній справі в частині задоволення зустрічного позову та ухвалити нове, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити.
Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ПрАТ "Росава" та НБУ на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2020 року у справі №910/10403/20.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 року вирішено здійснювати спільний розгляд вказаних апеляційних скарг.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 року залучено Національний банк України до участі у справі №910/10403/20 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні ТОВ "Преміорі".
За результатами розгляду заявлених в апеляційних скаргах вимог, постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 року рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 року у справі №910/10403/20 в частині задоволення зустрічного позову скасовано та у скасованій частині прийнято нове рішення, яким зустрічний позов задоволено. Визнано за ТОВ "Росава Тайерс" право оренди майна, переданого йому відповідно до переліку, що затверджено в додатках до договору суборенди майна від 02.04.2020 року №1000. 
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.08.2021 року касаційні скарги ПрАТ "Росава" та НБУ задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 року у справі №910/10403/20 в частині розгляду зустрічного позову ТОВ "Росава Тайерс" до ТОВ "Преміорі" про визнання права оренди відповідно до переліку, що затверджено в додатках до договору суборенди майна від 02.04.2020 №1000, скасовано, а справу у цій частині передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2021 року вказану справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Копитова О.С., Сотніков С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №910/10403/20 за апеляційними скаргами ПрАТ "Росава" та НБУ на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2020 року та призначено її до розгляду на 21.10.2021 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.
До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від скаржників надійшли додаткові пояснення по справі з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.08.2021 року по справі №910/10403/20.
Представники ПрАТ "Росава" та НБУ в судовому засіданні 21.10.2021 року вимоги апеляційних скарг підтримали, просили їх задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 року у даній справі в частині задоволення зустрічного позову та ухвалити нове, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити.
Представники ТОВ "Преміорі" та ТОВ "Росава Тайерс" в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли. 
Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
21.10.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2020 року у даній справі в частині задоволення зустрічного позову - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01.04.2020 року між ПрАТ "Росава" та ТОВ "Преміорі" укладено договір оренди майна №833, згідно якого ПрАТ "Росава" передало, а ТОВ "Преміорі" прийняло в тимчасове володіння та користування нежитлові будівлі та основні засоби відповідно до переліку орендованого майна, затвердженого в Додатках №1 та №2 до договору.
Згідно з п. 3.1 договору договір оренди укладений сторонами на 1 рік та може бути продовжений за згодою сторін.
У подальшому, 02.04.2020 року між ТОВ "Преміорі" та ТОВ "Росава Тайерс" укладено договір суборенди майна №1000, згідно якого ТОВ "Преміорі" передало, а ТОВ "Росава Тайерс" прийняло в тимчасове володіння та користування нежитлові будівлі та основні засоби відповідно до переліку орендованого майна, затвердженого в Додатках №1, №2 та №3 до договору.
Згідно з п. 3.1 договору договір суборенди укладений сторонами строком з 02.04.2020 по 31.12.2020 року.
14.07.2020 року ТОВ "Преміорі" отримало від ПрАТ "Росава" листа, за яким ПрАТ "Росава" повідомляло про відмову від договору оренди майна від 01.04.2020 року №833 та вимагало повернення орендованого майна на підставі статті 781 ЦК України.
14.07.2020 року ТОВ "Преміорі" направило ТОВ "Росава Тайерс" листа з вимогою повернення у строк до 17.07.2020 майна, яке було передано в суборенду.
16.07.2020 ТОВ "Росава Тайерс" направило ТОВ "Преміорі" лист про відмову у поверненні майна, вказуючи на відсутність підстав для розірвання договору суборенди.
Зважаючи на вказані обставини, ТОВ "Преміорі" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Росава Тайерс" про визнання договору суборенди майна від 02.04.2020 року №1000 припиненим та виселення з нерухомого майна, переданого за договором суборенди від 02.04.2020 року №1000.
У свою чергу, вказуючи на те, що позовна вимога про виселення порушує права ТОВ "Росава Тайерс", останнє звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до ТОВ "Преміорі" про визнання права оренди майна, переданого за договором суборенди від 02.04.2020 року №1000.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Росава Тайерс" вказало на відсутність підстав для дострокового розірвання договору суборенди з ініціативи ТОВ "Преміорі", передбаченої п. 10.4 договору, а також на необґрунтованість посилання ТОВ "Преміорі", як на підставу припинення договору суборенди від 02.04.2020 року №1000, на статтю 781 ЦК України, оскільки ліквідація ПрАТ "Росава" ще не настала.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 року у справі №910/10403/20 у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено. Визнано за ТОВ "Росава Тайерс" право оренди майна, переданого йому відповідно до переліку, що затверджено в додатках до договору суборенди майна від 02.04.2020 року №1000; вирішено питання судових витрат.
Рішення суду мотивоване тим, що покладене в основу первісного позову твердження про припинення договору оренди від 01.04.2020 року №833 з моменту направлення третьою особою на стороні первісного позивача листа від 10.07.2020 року №10/07-01 є помилковим, оскільки не ґрунтується на належних правових підставах; в силу ст. 204 ЦК України договори оренди та суборенди майна є дійсними. 
За таких обставин, враховуючи доведеність факту наявності у позивача за зустрічним позовом права використовувати отримане ним за договором суборенди майно протягом встановленого договором строку та факту заперечення цього права іншими учасниками судового розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 року рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 року в частині задоволення зустрічного позову у справі №910/10403/20 скасовано. У скасованій частині прийнято нове рішення, яким зустрічний позов задоволено. Визнано за ТОВ "Росава Тайерс" право оренди майна, переданого йому відповідно до переліку, затвердженого в додатках до договору суборенди майна від 02.04.2020 року №1000.       
Підставою для скасування рішення суду першої інстанції стало незалучення до участі у справі Національного банку України як особи, на чиї права та інтереси впливає рішення суду. Саме тому суд апеляційної інстанції ухвалою від 16.02.2021 року залучив Національний банк України до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні ТОВ "Преміорі".   
Водночас, по суті зустрічних позовних вимог суд апеляційної інстанції дійшов таких же висновків, як і суд першої інстанції, та зазначив, що Господарський суд міста Києва, розглядаючи первісний позов, визнав дійсними договір оренди від 01.04.2020 року №833 та договір суборенди майна від 02.04.2020 року №1000, тому відсутні підстави для відмови у задоволенні зустрічного позову.
При цьому, суд апеляційної інстанції, розглядаючи цей спір, не взяв до уваги обставини, викладені в ухвалі Господарського суду Київської області від 09.02.2021 року у справі № 911/2498/18 (911/2833/20), оскільки вказане рішення не набрало законної сили.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.08.2021 року касаційні скарги ПрАТ "Росава" та НБУ задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 року у справі №910/10403/20 в частині розгляду зустрічного позову ТОВ "Росава Тайерс" до ТОВ "Преміорі" про визнання права оренди відповідно до переліку, що затверджено в додатках до договору суборенди майна від 02.04.2020 №1000, скасовано, а справу у цій частині передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
Приймаючи дану постанову колегією суддів касаційного господарського суду зазначено про помилкове використання судом апеляційної інстанції правила преюдиції  стосовно дії договору оренди від 01.04.2020 року №833 та договору суборенди майна від 02.04.2020 року №1000 при розгляді зустрічних позовних вимог про визнання права оренди майна.
У цьому випадку Верховним Судом висловлено переконання, що хоча первісний та зустрічний спори мають бути пов`язаними та взаємовиключними, проте це не встановлює правила, за яким у випадку відмови у первісному позові автоматично слід задовольнити зустрічний позов. Кожна позовна вимога є самостійною, обґрунтовується певним юридичним та фактичним складом та повинна бути досліджена і оцінена судом, чого не було зроблено судом апеляційної інстанції у цій справі.
Крім того, касаційним судом вказано про те, що судом апеляційної інстанції не було надано жодної оцінки доводам скаржників про нікчемність договорів оренди від 01.04.2020 року №833 та суборенди майна від 02.04.2020 року №1000 з огляду на відсутність згоди іпотекодержателя на передачу в оренду майна, переданого в іпотеку.
Колегією суддів також наголошено, що судом апеляційної інстанції поза увагою залишено питання обраного позивачем способу захисту та не надано оцінки питанню того, чи має цей спір очевидно штучний характер.
Таким чином, скасовуючи постанову апеляційного господарського суду та направляючи справу на новий апеляційний розгляд суду апеляційної інстанції надано вказівки взяти до уваги вищенаведене, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, надати оцінку доводам і запереченням усіх учасників справи,   співставити дати введення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ПрАТ "Росава" та укладення договорів оренди від 01.04.2020 року №833 та суборенди майна від 02.04.2020 року №1000, встановити мету цих договорів, перевірити належність обраних способів захисту та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства. 
Крім того, суду апеляційної інстанції належить також перевірити доводи сторін стосовно обставин, встановлених у справі №911/2498/18 (911/2833/20), згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, які є вільними у доступі через мережу Інтернет.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
Так, переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваного рішення, судова колегія апеляційного господарського суду зауважує, що у цій справі предметом перегляду є лише питання розв`язання зустрічного позову (відмова у первісному позові учасниками справи не оскаржується), тобто наявності/відсутності у ТОВ "Росава Тайерс" права оренди майна за договором суборенди майна від 02.04.2020 року №1000 та відповідно обов`язку повернення орендованого майна.
Разом з тим, під час нового розгляду справи колегією суддів встановлено, що обставини дійсності договорів договір оренди майна №833 від 01.04.2020 року та суборенди майна №1000 від 02.04.2020 року вже були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанції. 
Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, які є вільними у доступі через мережу Інтернет, ухвалою Господарського суду Київської області від 09.02.2021 року у справі №911/2498/18(911/2833/20), залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 року, задоволено частково заяву ПрАТ "Росава" до ТОВ "Преміорі" та ТОВ "Росава Тайерс" про усунення перешкод у користуванні майном та визнання правочинів недійсними, а саме:
- визнано недійсним Договір оренди майна №833 від 01.04.2020 року, укладений між ПрАТ "Росава" та ТОВ "Преміорі";
- визнано недійсним Договір суборенди майна №1000 від 02.04.2020 року, укладений між ТОВ "Преміорі" та ПрАТ "Росава Тайерс";
зобов`язано ТОВ "Преміорі" усунути перешкоди в користуванні майном, що належить ПрАТ "Росава" на праві власності та є предметом оренди згідно Договору оренди майна №833 від 01.04.2020 року;
- зобов`язано ТОВ "Росава Тайерс" усунути перешкоди в користуванні майном, що належить ПрАТ "Росава" на праві власності та є предметом суборенди згідно Договору суборенди майна №1000 від 02.04.2020 року;
зобов`язано ТОВ "Преміорі" звільнити нежитлові приміщення, що є предметом оренди згідно Договору оренди майна №833 від 01.04.2020 року та повернути все орендоване майно його власнику - ПрАТ "Росава" року;
- зобов`язано ТОВ "Росава Тайерс" звільнити нежитлові приміщення, що є предметом суборенди згідно Договору суборенди майна №1000 від 02.04.2020 року та повернути все орендоване майно його власнику - ПрАТ "Росава.
Приймаючи дану ухвалу, місцевий господарський суд, встановивши, що спірне майно ПрАТ "Росава" є предметом застави і іпотеки та забезпечує грошові вимоги кредиторів у даній справі - Національного Банку України та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", дійшов висновку про те, що договір оренди майна №833 від 01.04.2020 року є недійсним з моменту його укладення в силу спеціальної норми ч. 3 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" та загальних норм ст. 215, 216, 236 ЦК України і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Північний апеляційний господарський суд, в свою чергу, залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, дійшов висновку про те, обставини передачі майна ПрАТ "Росава" 01.04.2020 року в оренду за договором №833, подальшої передачі обумовленого в договорі оренди майна в суборенду на наступний день (02.04.2020 року) та несплата ТОВ "Преміорі" орендних платежів починаючи з моменту укладення договору оренди (квітень, травень, червень 2020 року), свідчать про зловживання (попереднім ліквідатором боржника) правами щодо розпорядження майном боржника та мають ознаки фраудаторного правочину, що укладений з наміром ухилення від розрахунків із контрагентами та спрямований на завдання шкоди кредиторам.
Отже, беручи до уваги основну мету визнання недійсними правочинів за участю боржника у межах справи про банкрутство - захист інтересів кредиторів, адекватне наповнення ліквідаційної маси та скорочення різниці між розміром ліквідаційної маси і загальним розміром кредиторських вимог, зважаючи на встановлені обставини стосовно того, що спірний договір укладений боржником у підозрілий період, орендар не сплачував орендну плату з моменту укладення договору до моменту звернення ліквідатора з листом про відмову від договору оренди (на протязі 3-х місяців), що є безумовним порушенням прав та майнових інтересів кредиторів, вимоги ліквідатора ПрАТ "Росава" про визнання недійсними як договору оренди №833 від 01.04.2020 року так договору суборенди як похідного від договору оренди №1000 від 02.04.2020 року,   в силу спеціальних положень ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Тобто, суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 30.03.2021 року не погодився з мотивами для визнання спірних договорів недійсними, однак зазначив, що хоча місцевий господарський суд і припустився невірного застосування до спірних правовідносин норм Закону України "Про іпотеку", тоді як застосуванню підлягали норми Кодексу України з процедур банкрутства, однак це не вплинуло на прийняття вірного рішення у справі щодо часткового задоволення позовних вимог.
В касаційному порядку до Верховного Суду зазначені судові рішення у справі №911/2498/18 (911/2833/20) не оскаржувались, а відтак є чинними.
Відповідно до ч. 4   ст. 75 ГПК України     обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.
Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.
Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.
Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.
При цьому, преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.
Таким чином, оскільки у розгляді справи №911/2498/18 (911/2833/20) про визнання недійсними договорів оренди майна №833 від 01.04.2020 року та суборенди майна №1000 від 02.04.2020 року брали участь ті самі сторони (ПрАТ "Росава", ТОВ "Преміорі" та ТОВ "Росава Тайерс"), що і у даній справі №910/10403/20, то встановлені у такому судовому рішенні обставини визнаються судом преюдиційними для розгляду цією справи та не підлягають потворному доказуванню.
Отже, станом на дату проведення судового засідання під час нового розгляду справи в апеляційному порядку (21.10.2021 року) договори оренди майна №833 від 01.04.2020 року та суборенди майна №1000 від 02.04.2020 року визнані в судовому порядку недійсними.
В силу положень ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Як було зазначено вище, предметом перегляду судом апеляційної інстанції є питання розв`язання зустрічного позову, тобто наявності/відсутності у ТОВ "Росава Тайерс" права оренди майна за договором суборенди майна від 02.04.2020 №1000 та відповідно обов`язку повернення орендованого майна.
Разом з тим, оскільки договір суборенди від 02.04.2020 року №1000 визнаний в судовому порядку недійсним, а відтак не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ТОВ "Росава Тайерс" про визнання права оренди за недійсним договором суборенди.
У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Оскільки встановлені судом в даній постанові обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову, Північний апеляційний господарський суд не вважає за необхідне здійснювати правову оцінку інших обставин справи та доводів учасників провадження у справі, оскільки це не впливає на результат розгляду даної справи.
Таким чином, оскаржуване рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині прийнято з порушенням норм чинного законодавства, доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах, з урахуванням пояснень по справі, щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення знайшли своє підтвердження під час нового розгляду справи в апеляційному порядку, а відтак судова колегія дійшла висновку про їх задоволення та скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічних позовних вимог ТОВ "Росава Тайерс" з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову. 
Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на задоволення апеляційних скарг, скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог, витрати скаржників з оплати судового збору у розмірі 3  153,00 грн. кожний за подання апеляційних скарг та 4  204,00 грн. кожний - за подання касаційних скарг у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача за зустрічним позовом - ТОВ "Росава Тайерс" шляхом їх стягнення на користь ПрАТ "Росава" та Національного банку України.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Росава" та Національного банку України на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2020 року у справі №910/10403/20 задовольнити.
2. Рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2020 року у справі №910/10403/20 в частині задоволення зустрічного позову скасувати.
3. Прийняти в скасованій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ "Росава Тайерс" відмовити.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Росава Тайерс" (01042, місто Київ, вулиця Іоанна Павла ІІ, будинок 4/6, корпус "А", кімната 602, код ЄДРПОУ 37517747) на користь Приватного акціонерного товариства "Росава" (Київська область, місто Біла Церква, вул. Леваневського, будинок 91, код ЄДРПОУ 30253385) 3  153,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 4  204,00 грн. - за подання касаційної скарги.
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Росава Тайерс" (01042, місто Київ, вулиця Іоанна Павла ІІ, будинок 4/6, корпус "А", кімната 602, код ЄДРПОУ 37517747) на користь Національного банку України (місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 9, код ЄДРПОУ 00032106) 3  153,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 4  204,00 грн. - за подання касаційної скарги.
6. Доручити господарському суду міста Києва видати накази.
7. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.
8. Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України.
Повний текст постанови підписано 26.10.2021 року.

Головуючий суддя                                                            О.М. Остапенко 

Судді                                                                                О.С. Копитова

                                                                                С.В. Сотніков