ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7214/21 Справа № 215/5220/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лиходєдов А. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М., 
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року, яке постановлено суддею Гринем Н.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення суду складено 09 листопада 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів та пені.
В грудні 2013 року ОСОБА_1 змінила позовні вимоги, в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що рішенням від 23.09.2016 року Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини – дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, починаючи з 11.04.2016 р. до закінчення навчання – 30.06.2019 р.. Після відкриття виконавчого провадження, відповідач аліменти сплачував не регулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Постановою державного виконавця Центрально-Міського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 23.07.2019 р., виконавче провадження було закінчено у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. 
Станом на 30.06.2019 р. заборгованість зі сплати аліментів становить 65047,49 грн.. Крім цього, за період з 11.04.2016 р. по 30.06.2019 р., сума неустойки складає 374004,93 грн.. Але, з огляду на законодавче обмеження її розміру 100 відсотками заборгованості, сума неустойки, що підлягає стягненню становить 65047,49 грн.. Також позивач просить стягнути з ОСОБА_2 сплачений нею при подачі позову судовий збір в розмірі 768,40 грн. та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 800 грн.. просила суд 
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по аліментам на утримання дочки, яка продовжує навчання – ОСОБА_5 , у розмірі 65047 грн. 49 коп., а також пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 65047 грн. 49 коп., а всього - 130094 грн. 98 коп.. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 – 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 800 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 1568 грн. 40 коп.. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави - 532 грн. 55 коп. судового збору.
В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судомпершої інстанції не перевірено спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу, у свою чергу відповідач офіційно не працевлаштований, стабільного доходу немає, знаходиться в пошуку роботи. Відсутність заробітку не свідчить про наявність вини у несвоєчасній сплаті періодичних платежів.
Розрахунок позивача ґрунтується на довідці-розрахунку заборгованості по аліментам, однак зазначені у ній відомості частково не співпадають з фактичними даними та платежами. Дані розбіжності впливають на загальну суму провденого розрахунку. Більш того, за інформацією відповідача донька припинила навчання, але державний виконавець продовжував нараховувати заборгованість по аліментам.
У відзиві на апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 зазначає про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Рішення суду є законним, обґрунтованим і таким, що ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відзиву представника позивача на апеляційну скаргу представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом та з матеріалів справи вбачається, позивач та відповідач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання починаючи з 11.04.2016 року по 30.06.2019 року. (а.с. 6,9).
Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23.09.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, починаючи з 11.04.20016 р. до закінчення навчання – 30.06.2019 р.. На виконання рішення 23.09.2016 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу, було виданого виконавчий лист № 215/1581/16-ц. 
Згідно розрахунку державного виконавця Центрально-Міського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 30.06.2019 р., розмір заборгованості за виконавчим листом по стягненню аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за період з 11.04.2016 р. по червень 2019 р. становить 65047,49 грн.. На цей час заборгованість відповідачем не погашена.
Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції виходив доведеності факту порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 198 СК України,  батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно з ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками,одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.
За змістом зазначеної норми, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.  
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) викладено правовий висновок про те, що пеня за прострочення сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.
Частиною другою статті 196 СК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити боржника від сплати заборгованості.
Як вірно встановив суд першої інстанції, і це підтверджено матеріалами справи, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів у сумі 65 047, 49 грн., що є підставою для застосування до нього відповідальності за прострочення їх сплати.
Відповідно до наданого розрахунку державного виконавця Центрально-Міського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Пилявець О.В. від 30.06.2019 р., розмір заборгованості по зі сплати аліментів становить 65047, 49 грн. відповідає обставинам справи, відповідачем не спростований і обґрунтовано прийнятий судом першої інстанції при визначенні розміру заборгованості зі сплати аліментів.
Визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, судом першої інстанції вірно застосував порядок розрахунку пені, що узгоджується з правовим висновком Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц, та стягнув пеню у межах суми заборгованості зі сплати аліментів за період з 11.04.2016 року по 30.06. 2019 року у розмірі 65 047, 49 грн. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість по аліментам на утримання дочки, яка продовжує навчання – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 65047 грн. 49 коп., а також пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі 65047 грн. 49 коп., а всього - 130094 грн. 98 коп.
Доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок пені ґрунтується на довідці –розрахуцнку заборгованості по аліментам відомості якої не співпадають з фактичними даними, є безпідставними, оскільки такий складений відповідно до положень частини першої статті 196 СК України та узгоджується з наведеним вище правовим висновком Великої Палати Верховного Суду щодо порядку обрахування неустойки (пені). Крім того, відповідачем не надано власного розрахунку на спростування розрахунку позивача.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що відповідач офіційно не працевлаштований, стабільного доходу немає, оскільки відсутність офіційного працевлаштування не звільняє відповідача від обов`язку щодо утримання повнолітньої дитини. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів щодо неможливості працевлаштуватися, та відповідно, покращити свій матеріальний стан задля можливості погашення заборгованості зі сплати аліментів.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що донька припинила навчання, але державний виконавець продовжував нараховувати заборгованість по аліментам, є голослівним, оскільки відповідачем не доведано належних та допустимих доказів, щодо даних обставин.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 – залишити без задоволення. 
Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 07 жовтня 2021 року.

Головуючий:                                  

Судді: