ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" листопада 2021 р.                                                       Справа №914/2234/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого - судді                                        Кравчук Н.М.
суддів                                                            Кордюк Г.Т.
                                                                      Плотніцький Б.Д.
секретар судового засідання Федорів Н.
розглянувши          апеляційну скаргу Громадської спілки “Українська ліга авторських і суміжних прав” б/н від 25.08.2021 (вх. № ЗАГС 01-05/3037/21 від 07.09.2021)
на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.08.2021 (суддя Матвіїв Р.І., повний текст складено 13.08.2021) 
у справі                     № 914/2234/19
за позовом:                    Громадської спілки “Українська ліга авторських і суміжних прав”, м. Київ
до відповідача:          Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Залізна Шапка” (надалі ТзОВ “Компанія Залізна Шапка”), м. Львів
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державної організації Українське агентство з авторських та суміжних прав, м. Київ
про                               стягнення 250 380,00 грн

за участю учасників справи:
від позивача:Молчанов В.П. – адвокат (довіреність б/н від 29.12.2020)
від відповідача: не з`явилися 
від третьої особи: не з`явилися
ВСТАНОВИВ:
Громадська спілка “Українська ліга авторських і суміжних прав” звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ “Компанія Залізна Шапка” про стягнення 250 380,00 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.03.2020 у справі №914/2234/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 11.08.2021 у справі №914/2234/19 заяву ТзОВ “Компанія Залізна Шапка” задоволено повністю. Стягнуто з Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" на користь ТзОВ "Компанія Залізна Шапка" 10 400,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
При прийняті додаткового рішення судом було досліджено та оцінено докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, за результатами чого, суд визнав заявлений розмір витрат доведеним та документально обґрунтованим. 
Не погоджуючись із додатковим рішенням суду, Громадська спілка “Українська ліга авторських і суміжних прав” подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а відтак, просить його скасувати. Зокрема скаржник зазначає, що відповідачем було подано дві заяви про ухвалення додаткового рішення. Про заяву від 04.06.2020 позивачу взагалі не було відомо. Заяву, датовану 10.08.2021, Громадська спілка “Українська ліга авторських і суміжних прав” отримала 16.08.2021, уже після винесення додаткового рішення. Таким чином, позивача було позбавлено права на подання заперечення проти вищевказаних заяв. 
Окрім того, позивач звертає увагу сулу апеляційної інстанції на те, що місцевим господарським судом не взято до уваги висновки, викладені у постановах Верховного Суду у аналогічних справах. Зокрема щодо стягнення з позивача компенсації понесених витрат на правничу допомогу у разі закриття провадження у справі, оскільки таке стягнення можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.
У відзиві на апеляційну скаргу ТзОВ “Компанія Залізна Шапка” зазначило, що додаткове рішення місцевого господарського суду вважає законним та обґрунтованим,  просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, відповідач зазначає, що позивач, усвідомлюючи, що Верховний Суд при розгляді даної справи № 914/2234/19 дійде аналогічних висновків, викладених у справі № 910/16803/19, з метою унеможливлення вирішення касаційної скарги ТзОВ “Компанія Залізна Шапка”, подав заяву про відмову від позову. Також у своєму відзиві на апеляційну скаргу відповідач звертає увагу на те, що у відзиві на позовну заяву від 16.12.2019, ним було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат та долучено документи в підтвердження таких. 
18.10.2021 скаржник надіслав відповідь на відзив щодо апеляційної скарги, у якому просить суд не приймати до уваги доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.
Відповідач та третя особа участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Встановивши обставини справи, вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши представника скаржника, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.
Громадська спілка “Українська ліга авторських і суміжних прав” звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ “Компанія Залізна Шапка” про стягнення 250 380,00 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.03.2020 у справі №914/2234/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
У відповідному рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, заявлених до стягнення відповідачем згідно із заявою, поданою суду 13.01.2020 (а.с. 153 т.І).
03.06.2020 на адресу Господарського суду Львівської області від Громадської спілки “Українська ліга авторських і суміжних прав” надійшла апеляційна скарга на рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2020. 
04.06.2020 на адресу Господарського суду Львівської області від ТзОВ “Компанія Залізна Шапка” надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (а.с. 109-110 т.ІІІ).
Супровідним листом від 09.06.2020 року матеріали справи № 914/2234/19 були направлені до Західного апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2020 у справі  № 914/2234/19 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 208 650,00 грн збитків у розмірі паушальної суми та судовий збір.
Додатковою постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 заяву Спілки про ухвалення додаткового рішення суду щодо питання про судові витрати задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.
11.02.2021 на виконання постанови та додаткової постанови видано відповідні накази.
11.02.2021 року матеріали справи № 914/2234/19 повернулися до Господарського суду Львівської області. 
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції ТзОВ “Компанія Залізна Шапка” звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 23.02.2021 відкрито касаційне провадження у справі №914/2234/19 за касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.12.2020.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.02.2021 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ТзОВ «Залізна Шапка» про ухвалення додаткового рішення до повернення матеріалів справи № 914/2234/19 з Верховного Суду.
30.03.2021 Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав" , у відповідності до статті 228 ГПК України, звернулася до Касаційного господарського суду  з заявою про зупинення провадження у справі № 914/2234/19 за касаційною скаргою ТзОВ "Компанія Залізна Шапка" (а.с.204-205 т.3) до винесення Судовою палатою Верховного Суду по розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності постанови  у справі у подібних правовідносинах.
Ухвалою Верховного Суду від 02.04.2021 задоволено заяву Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" та зупинено касаційне провадження у справі №914/2234/19 до прийняття рішення палатою для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №      910/16803/19 (а.с.222-224 т.3).
Зупиняючи провадження у справі №914/2234/19 , Верховний Суд зазначив, що правовий висновок палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №      910/16803/19 має суттєве значення для вирішення питань у справі №914/2234/19.
Ухвалою Верховного Суду від 15.06.2021 поновлено касаційне провадження у справі №914/2234/19 за касаційною скаргою ТзОВ "Компанія Залізна Шапка" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.12.2020.
17.06.2021 на електрону адресу Верховного Суду Громадська спілка “Українська ліга авторських і суміжних прав” надіслала заяву про відмову від позову в порядку статті 307 Господарського процесуального кодексу України (а.с.238-239 т.3).
Ухвалою Верховного Суду від 01.07.2021 заяву Громадської спілки "Українська ліга авторських і суміжних прав" про відмову від позову у справі №914/2234/19 задоволено. Прийнято відмову Громадської спілки "Українська ліга авторських і суміжних прав" від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Залізна Шапка" про стягнення 208 650,00 грн, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав". Визнано нечинними рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2020, постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 та додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 у справі №914/2234/19. Провадження у справі №914/2234/19 закрито (а.с.243-248 т.3).
05.08.2021 матеріали справи № 914/2234/19 були повернуті до суду першої інстанції. 
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.08.2021 заяву ТзОВ «Залізна Шапка» від 04.06.2020 про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду.
Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 11.08.2021 у справі № 914/2234/19 заяву ТзОВ “Компанія Залізна Шапка” задоволено повністю. Стягнуто з Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" на користь ТзОВ "Компанія Залізна Шапка" 10 400,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.
Частиною 1 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Так, згідно з ч. 4    ст. 129 ГПК України    інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.3 ст.130 ГПК України у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.
Частиною 5 статті 130 ГПК України    встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Законодавством конкретних випадків і критеріїв необґрунтованості дій позивача не визначено, тому, така оцінка діям позивача надається судом у кожному конкретному випадку в конкретній справі.
Як було зазначено вище, ухвалою Верховного Суду від 01.07.2021 провадження у даній справі закрито у зв`язку із прийняттям відмови позивача від позову, а рішення судів першої та апеляційної інстанції визнано нечинними.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що у справі №914/2234/19 закрито провадження в цілому, а не касаційне провадження. Відповідно, вирішення заяви відповідача про розподіл судових витрат неможливо здійснювати за наслідками та з урахуванням висновків рішення суду першої чи апеляційної інстанції про вирішення спору по суті, проте, такі вирішуються з урахуванням висновків про закриття провадження.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач відстоював свою позицію у спосіб подання 03.06.2020 апеляційної скарги на рішення суду від 17.03.2020, та у спосіб ініціювання зупинення касаційного провадження поданням клопотанням про зупинення провадження до прийняття рішення палатою для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №    910/16803/19.
У вищезазначеній справі за позовом Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" до ТзОВ "Массмарт" про стягнення 187 785,00 грн. Верховний Суд зробив висновки, щодо відсутності у акредитованої організації колективного управління права на звернення до суду від власного імені за захистом прав правовласників без доручень останніх, щодо питання можливості "організацій колективного управління" реалізувати право на судовий захист, передбачене частиною другою статті 4 ГПК України в межах функцій та повноважень такої організації, визначених у статті 12 Закону №2415-VIII, щодо обраного позивачем способу захисту його порушених прав шляхом стягнення збитків (паушальної суми, яку стягнуто судом апеляційної інстанції). 
Як вбачається з заяви про відмову від позову справі № 914/2234/19, в ній не вказані мотиви зупинення. Проте, саме після постановлення судового рішення Верховним Судом у справі № 910/16803/19 не на користь Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" позивач у справі № 914/2234/19 подав заяву про відмову від позову на стадії касаційного провадження. 
З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що саме дії позивача, які полягали у зверненні з даним позовом, змусили ТзОВ “Компанія Залізна Шапка” понести витрати на професійну правничу допомогу для формування та висловлення своєї правової позиції щодо заперечення позовних вимог про стягнення з відповідача 250 380,00 грн. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом стосовно того, що заявлені згідно із заявою відповідача до стягнення витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами з урахуванням загальних вимог по доказуванню понесення таких витрат.
Відповідно до ч.1    ст. 126 ГПК України    витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2    ст. 126    ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3    ст. 126 цього Кодексу).
Відповідно до    ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"    гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"    визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з ч. 4    ст. 126 ГПК України    розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5            ст.126 ГПК України).
У розумінні положень частини 5            статті 126 ГПК України    зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"    визначено, що суди застосовують при розгляді справ    Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод    1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до частини 5    статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, визначені також положеннями частин 6, 7, 9    статті 129 цього Кодексу. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4    статті 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9    статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач письмових заперечень стосовно відшкодування відповідачу судових витрат не надав.
Доводи скаржника про те, що йому не було відомо про заяву ТзОВ «Компанія Залізна Шапка» щодо стягнення судових витрат, суд не бере до уваги, оскільки в матеріалах справи містяться докази надсилання Громадській спілці “Українська ліга авторських і суміжних прав“ такої заяви, вказане підтверджується описом вкладення у цінний лист та накладною (а.с. 148-149 т.І).
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвали Господарського суду Львівської області від 09.06.2020 та 26.02.2021, якими відкладалося вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ТзОВ «Залізна Шапка» про ухвалення додаткового рішення до повернення матеріалів справи № 914/2234/19 до суду першої інстанції, були надіслані позивачу на юридичну адресу.
Ухвала Господарського суду Львівської області від 06.08.2021 про призначення до розгляду заяву ТзОВ «Залізна Шапка» про ухвалення додаткового рішення, була надіслана Громадській спілці “Українська ліга авторських і суміжних прав“ на електронну адресу, яка зазначена позивачем у всіх долучених до матеріалів справи документах та поштову адресу. Окрім того, представник позивача – адвокат Молчанов П.В. був повідомлений про розгляд заяви телефонограмою, про що свідчить підписане секретарем судового засідання повідомлення (а.с. 6 т.4).
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 11.12.2019 між ТзОВ «Компанія Залізна Шапка» і Адвокатським об`єднанням «ЮРКОН» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги.
Додатковою угодою № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 11.12.2019 сторони погодили, що клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання з надання клієнту правничої допомоги, пов`язаної із веденням господарської справи № 914/2234/19 про стягнення з клієнта 250 380,00 грн, шляхом:
1.1. забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта у будь-якому статусі: позивача, відповідача, третьої особи,
1.2. надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань (як письмових, так і усних), правового супроводу його в будь-якому статусі. Складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення,
1.3. представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного судочинства, а також в інших державних та недержавних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Додатковою угодою також визначено вартість наданої правничої допомоги визначається із розрахунку 800 грн. за годину роботи.
11.12.2019 Адвокатським об`єднанням «ЮРКОН» видано ордер адвокату Дзецині Антону Ігоровичу.
27.12.2019 сторонами підписано акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за додатковою угодою до договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 11.12.2019, відповідно до якого у період з 11.12.2019 р. по 27.12.2019 Адвокатським об`єднанням було надано професійну правничу допомогу:
1.1. вивчення наданих документів щодо розгляду Господарським судом Львівської області справи № 914/2234/19 за позовом ГС «Українська ліга авторських та суміжних прав» про відшкодування збитків, що стались в результаті порушення зобов`язання в сфері суміжних прав. Формування правової позиції. Консультування Клієнта (11 грудня 2019 р.). Всього: 3,5 години.
1.2. Підготовка відзиву на позовну заяву ГС «Українська ліга авторських та суміжних прав» про відшкодування збитків, що стались в результаті порушення зобов`язання в сфері суміжних прав, направлення копії відзиву з додатками ГС «УЛАСП», направлення відзиву до суду (12-16 грудня 2019 р.). Всього: 4 години.
1.3. Відрядження до м. Львів для участі в судовому засіданні Господарського суду Львівської області по справі №914/2234/19 (26.12.2019). Всього: 5,5 годин.
Загальний обсяг робіт щодо надання правничої допомоги за вказаний період: 13 годин. Загалом винагорода за надану правничу допомогу за вказаний період: 10 400 грн.
11.12.2019 року та 27.12.2019 року відповідачем сплачено Адвокатському об`єднанню 400,00 грн. та 10    000,00 грн.
З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що усі перелічені у наведених документах послуги були надані представником відповідача, представник брав участь у судових засіданнях, знайомився із документами позивача й аналізував законодавство та судову практику, а вартість наданих послуг у розрізі однієї години за послугу (роботу, документ) була погоджена між відповідачем та адвокатським об`єднанням у додатковій угоді. 
Відтак, суд апеляційної інстанції, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви відповідача про розподіл судових витрат і стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10400,00 грн. 
Доводи скаржника про те, що ухвалюючи додаткове рішення, місцевий господарський суд розглядав заяву від 10.08.2021 суд апеляційної вважає безпідставними. Оскільки, ні ухвала суду від 06.08.2021 про призначення до розгляду заяву ТзОВ «Залізна Шапка» про ухвалення додаткового рішення, ні саме додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.08.2021 не містить посилань на таку заяву. 
Посилання в апеляційній скарзі позивача на висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду не можуть бути прийняті до уваги, оскільки висновки щодо застосування норм права у зазначених процесуальних актах стосуються правовідносин, які не є подібними з тими, що встановлені місцевим господарським судом у даній справі, що переглядається у апеляційному порядку.
Інші доводи, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.
Отже, твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.
Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.
Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що додаткове рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Оскільки апеляційна скарга до задоволення не підлягає, тому понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.
Керуючись, ст.ст. 244, 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ :
1.          Апеляційну скаргу Громадської спілки “Українська ліга авторських і суміжних прав” залишити без задоволення.
2.          Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.08.2021 у справі №914/2234/19 залишити без змін.
3.          Судовий збір за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.
4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст.287-288 ГПК України.
5.          Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

          Головуючий суддя                                                  Н.М. Кравчук

 Судді                                                                                Г.Т. Кордюк

                                                                                          Б.Д. Плотніцький