Справа № 461/6756/15-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д. 
Провадження № 22-ц/811/349/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.
секретаря: Бадівської О.О.
з участю: представника відповідача – Шабанова С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  в інтересах  ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 січня 2016 року у справі за позовом  ОСОБА_2  до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення грошових коштів,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач ОСОБА_2  звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 91 Західного Регіонального департаменту Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» (далі – ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), та Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» в особі Західного Регіонального департаменту Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит»,в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з відповідача на свою користь невиплачену їй суму вкладу 8 265,01 грн, нараховані проценти за користування коштами у період з 15 жовтня 2014 до 01 січня 2015 – 4 406,96 грн, нараховані проценти за користування коштами у період з 01 січня 2015 року до 15 березня 2015 – 4 480,27 грн, нараховані проценти за користування коштами у період з 15 березня 2015 до 12 листопада 2015 – 14 817,27 грн, пеню за прострочення виконання послуги за період з16 березня 2015 до 12 листопада 2015 – 1 328 756,40 грн, 3 % – 3 640,39 грн, всього – 1 364 366,56 грн, відшкодувати моральну шкоду – 5 000,00 грн.
Свої вимоги мотивувала тим, що 15 жовтня 2014 уклала з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» договір-заяву № 30131/119479/5-14 «Пенсійний» строком до 15 березня 2015 в іноземній валюті зі сплатою 12,7 % річних.
На виконання умов договору вона внесла на депозит 7 000,92 дол. США, 30 жовтня 2014 року – 100 дол. США і 04 лютого 2015 року – 500 (двома платежами: 300 і 200) дол. США.
Після закінчення строку дії договору направила Начальникові відділення № 91 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заяву, в якій просила повернути їй суму вкладу та нараховані відсотки готівкою, однак відповідач не видав розміщені у банку на депозитному рахунку кошти. Лише 13.11.2015 їй виплачено грошові кошти в сумі 165 871,83 грн без її згоди на перерахування вкладених коштів в доларах США в гривні по курсу НБУ відмінному на день виплати.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21 січня 2016 в позові відмовлено.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21 січня 2016 року в позові відмовлено.
Рішення оскаржив ОСОБА_1 у інтересах ОСОБА_2 . Просив рішення скасувати і ухвалити нове рішення про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» на користь позивача заборгованість по вкладу в сумі 8265,01 грн, проценти на вклад в сумі 23704,45 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 3640,39 грн і 5000 грн на відшкодування моральної шкоди. Вважає, що ці суми вкладаються в межі граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон України №4452-YІ).
Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24 березня 2016 рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 січня 2016 скасовано частково. 
Позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором-заявою №300131/119479/5-14 від 15 жовтня 2014 року в сумі 14298,86 грн. (12656,11 грн. – вклад і 1642,49 грн. – проценти).
В решті рішення залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 26 грудня 2019 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 березня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Приймаючи участь у судовому засіданні апеляційної інстанції в режимі відеоконференції, представник АТ «Банк» Фінанси та кредит» Шабанов С.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін. ОСОБА_2 в судове зсідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться в її відсутності.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам повністю відповідає.
За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина 1 статті 1058 ЦК України).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Положеннями статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Судом встановлено, що 15 жовтня 2014 року у м. Львові між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір - заяву № 30131/119479/5-14 на банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» строком на 5 місяців в іноземній валюті.
30 жовтня 2014 року позивач поповнила свій депозитний рахунок на суму 100,00 дол. США. 04 лютого 2015 року позивач поповнила свій депозитний рахунок на суму 300,00 дол. США і 200,00 дол. США.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
Згідно із цим рішенням у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці, а саме з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора, визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».
Згідно із частиною 5 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції чинній на час виникнення у позивача права на виплату вкладу, відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.
Стаття 26 цього Закону знаходиться у розділі V «Гарантії Фонду та відшкодування коштів за вкладами».
        Стаття 36 цього Закону більш розширено врегульовує порядок дій під час запровадження тимчасової адміністрації. У відповідності до ч. 6 статті 36 цього Закону, під час тимчасової адміністрації ФГВО за зобов`язаннями банку має  виплатити кошти за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.
Фактично положення ч. 5 ст. 26 дублюються п. 1 ч. 6 статті 36 вказаного Закону.
А тому, обидві норми у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, поширюються на правовідносини сторін у цій справі. Та саме ці дві норми правильно застосовані судом при вирішенні спору.
Відповідно до пункту 9 «Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів», затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 496 від 12 листопада 2003 року (в редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин), офіційний курс гривні до іноземних валют та банківських металів діє з часу його встановлення.
Таким чином, 13 листопада 2015 позивачці ОСОБА_2 виплачено суму вкладу з урахуванням вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі – Закон №4452-VІ ) у сумі 165 871,83 грн, з перерахуванням вкладу в іноземній валюті в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації, а саме станом на 18.12.2015.
На додаткове підтвердження цих висновків вказує постанова Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 у справі за № 6-1297цс17, за позовом вкладника до ПАТ «КБ «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у якій висловлено правову позицію щодо застосування ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в частині застосування курсу валют при виплаті вкладу в іноземній валюті.
Відповідно до пунктів 3, 5 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: нарахування неустойки ( пені, штрафів), інших фінансових ( економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку; нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують,  суд першої інстанції правильно встановив правову природу спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  в інтересах  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
       Рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 січня 2016 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено:12.11.2021

Головуючий 

Судді