ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5871/21 Справа № 183/2101/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Віта 2000” на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Віта 2000» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати, -
В С Т А Н О В И Л А : 

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Віта 2000» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати.
Позовні вимоги  ОСОБА_1  мотивовані тим, що йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю належить земельна ділянка площею 5,950 га, кадастровий номер 1223284500:01:004:0428, що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 10 березня 2012 року між позивачем та ТОВ «Агро–Віта 2000» було укладено Договір оренди землі, за яким позивач в день підписання договору оренди землі передав відповідачеві в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,950 га, кадастровий номер 1223284500:01:004:0428, строком на сім років з переважним правом Орендаря на поновлення договору оренди на новий строк. Відповідно до п. 5 Договору відповідач, на день укладення договору, зобов`язався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 4,00% від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» та Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», що становить суму в розмірі 6561,00 грн., а також проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га та сплачувати за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством. Договором також було передбачено, що у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку сторони погодили, що розмір орендної плати може бути збільшено на підставі рішення Орендаря, прийнятого у формі наказу без укладення додаткової угоди до цього Договору. Крім сплати орендної плати Орендар зобов`язується надавати Орендодавцю матеріальну допомогу на поховання члена його сім`ї, у розмірах та у порядку, установлених самим Орендодавцем. 
Також п. 5 Договору Сторонами було погоджено, що за окремим додатковим погодженням сторін орендна плата може вноситися Орендарем також у одній із наступних форм та розмірів: - або у натуральній формі, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів за вартістю, яка відповідає розміру орендної плати у грошовій формі. Ціна продукції чи товарів погоджується сторонами окремо. Погодження цієї форми орендної плати (переліку товарів чи продукції, кількості, якості, ціни, місця, порядку, строків поставки тощо) здійснюється за усною домовленістю сторін й оформляється підписанням сторонами актів прийняття-передачі, товарних або товаротранспортних накладних. У свою чергу Орендар гарантує поставку в рахунок виплати орендної плати Орендодавцю зерна та іншої сільськогосподарської продукції за цінами реалізації на момент поставки; - або у відробітковій формі, за якою види, обсяги, строки і місце надання послуг, види, обсяги, строки і місце виконання робіт визначаються та погоджуються за усною домовленістю сторін й підтверджуються актами передачі-прийняття виконаних робіт чи наданих послуг, підписання яких сторонами і є таким додатковим погодженням. Відробіткова форма, оцінена у гривнях, не повинна перевищувати розмір грошової, згідно з цим Договором. Форми орендної плати при виплаті також можуть бути поєднані (комбінована форма) в межах суми, що не перевищує розмір грошової форми орендної плати. 
Відповідно до п. 6 Договору Сторонами було узгоджено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації. Згідно п. 7 Договору орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок Орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами. Відповідно до п. 9 Договору позивач та відповідач було погоджено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення. Пунктом 3 Договору, сторонами було погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 164025,00 грн.. 
В подальшому, на підставі відповідних рішень відповідача, розмір орендної плати за договором було збільшено, а саме з 2014 року по 2015 рік включно розмір орендної плати становив 4,71% від грошової оцінки землі, яка діяла в цей період, а з 2016 року орендна плата була встановлена в розмірі 5,5% від грошової оцінки землі, яка діяла в цей період. Так, нормативна грошова оцінка належної Позивачеві земельної ділянки в період з 2015 по 2018 рр. становила: у 2015 році –204865,00 грн.; у 2016 році – 245838,00грн. ; у 2017 році – 245838,00 грн.; у 2018 році – 245838,00 грн. За підрахунками позивача за період з 2015 по 2018 рік включно відповідач зобов`язаний був сплатити йому орендну плату в грошовому виразі за користування земельною ділянкою кошти в сумі – 50212,41 грн.. Відповідачем не виплачена орендна плата в грошовій формі за 2015-2018 рік у сумі 28443,45 грн., а саме: за 2015 рік – 9649,14 грн.; за 2016 рік – 2636,61 грн.; за 2017 рік – 2636,61 грн.; за 2018 рік – 13521,09 грн. 
Крім того, 18 лютого 2019 року позивачем на фактичну (поштову) адресу відповідача направлявся лист-претензія про надання інформації щодо нарахування та виплати орендної плати, а також позивач просив погасити наявну заборгованість по орендній платі та здійснити виплату компенсації за не надані послуги з оранки та культивації та поставки соломи. Лист отриманий відповідачем 25 лютого 2019 року, однак відповіді на лист та сплати заборгованості позивач так і не отримав. Оскільки відповідач допустив невиконання умов договору в частині своєчасної та повної виплати орендної плати, останній повинен понести відповідальність та сплатити суму основного боргу 28443,45 грн., а також пеню в сумі –2524,84 грн., інфляційні втрати в сумі – 4759,12 грн., та 3% річних у сумі – 1316,11 грн., що разом становить 37043,52 грн. 
Крім того, Відповідачем у період з 2015 по 2018 рік взагалі не виконуються взяті на себе зобов`язання щодо безкоштовної поставка 1 тони грубих кормів (соломи) до садиби Орендодавця, а також не надаються послуги по обробітку присадибної земельної ділянки Орендодавця до 0,40 га (оранка та культивація). ОСОБА_1 зазначає, що з моменту укладення Договору і до 2015 року відповідачем регулярно надавалися послуги по обробітку землі та поставці соломи, а починаючи з 2015 року зазначені послуги не надаються, солома не поставляється. Даний вид орендної плати, для Позивача є вкрай важливим та необхідним, оскільки позивач має підсобне господарство (утримує велику рогату худобу, свиней, птицю та іншу худобу) та присадибну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,55 га, яка розташована за місцем його фактичного мешкання по АДРЕСА_1 , на якій вирощує сільськогосподарську продукцію для власного споживання, а також реалізації її надлишків.Систематичне невиконання обов`язків щодо сплати орендної плати як у грошовій так і в натуральній та відробітковій формі, на думку позивача є грубим порушенням його прав та відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.
Враховуючи викладене, позивач просив розірвати договір оренди землі та стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість зі сплати орендної плати.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме розірвано договір оренди землі площею 5,9500 га, кадастровий номер 1223284500:01:004:0428, що був укладений 10 березня 2012 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000».
Задовольняючи позовні вимоги в частині розірвання договору оренди землі, суд першої інстанції виходив із встановленого факту систематичної несплати визначеної Договором орендної плати в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, що являється підставою для розірвання договору оренди, укладеного між сторонами. При цьому, відмовляючи у стягненні заборгованості по орендній платі, суд взяв до уваги подані відповідачем відомості про виплачену орендну плату за цей період.
В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю “Агро-Віта 2000” посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог та в цій частині ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що товариство завжди належним чином виконувало свої зобов`язання за спірним договором, повністю та вчасно сплачувало орендну плату. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення в оскаржуваній частині без змін, з наступних підстав.
Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,950 га, кадастровий номер 1223284500:01:004:0428, що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Земельна ділянка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
10 березня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Віта 2000» був укладений Договір оренди земельної ділянки.
Відповідно до п. 5 Договору Відповідач, на день укладення договору, зобов`язався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 4,00% від грошової оцінки землі, що становить суму в розмірі 6561,00 грн., а також проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га та сплачувати за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством.
У випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку сторони погодили, що розмір орендної плати може бути збільшено на підставі рішення Орендаря, прийнятого у формі наказу без укладення додаткової угоди до цього Договору.
Крім внесення орендної плати Орендар зобов`язується надавати Орендодавцю матеріальну допомогу на поховання члена його сім`ї, у розмірах та у порядку, установлених самим Орендодавцем.
За окремим додатковим погодженням сторін орендна плата може вноситися Орендарем також у одній із наступних форм та розмірів: - або у натуральній формі, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів за вартістю, яка відповідає розміру орендної плати у грошовій формі. Ціна продукції чи товарів погоджується сторонами окремо. Погодження цієї форми орендної плати (переліку товарів чи продукції, кількості, якості, ціни, місця, порядку, строків поставки тощо) здійснюється за усною домовленістю сторін й оформляється підписанням сторонами актів прийняття-передачі, товарних або товаротранспортних накладних. У свою чергу Орендар гарантує поставку в рахунок виплати орендної плати Орендодавцю зерна та іншої сільськогосподарської продукції за цінами реалізації на момент поставки; - або у відробітковій формі, за якою види, обсяги, строки і місце надання послуг, види, обсяги, строки і місце виконання робіт визначаються та погоджуються за усною домовленістю сторін й підтверджуються актами передачі-прийняття виконаних робіт чи наданих послуг, підписання яких сторонами і є таким додатковим погодженням. Відробіткова форма, оцінена у гривнях, не повинна перевищувати розмір грошової, згідно з цим Договором.
Форми орендної плати при виплаті також можуть бути поєднані (комбінована форма) в межах суми, що не перевищує розмір грошової форми орендної плати.
Відповідно до п. 6 Договору Сторонами було узгоджено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації.
Згідно п. 7 Договору орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок Орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами.
Відповідно до п. 9 Договору позивач та відповідач було погоджено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення.
Пунктом 3 Договору, сторонами було погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 164025,00 грн.
Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 08 травня 2018 року № 464/200-18 нормативна грошова оцінка належної земельної ділянки в період з 2015 по 2018 рр. становила: у 2015 році –204865,00 грн.; у 2016 році – 245838,00грн.; у 2017 році – 245838,00 грн.; у 2018 році – 245838,00 грн..
У відповідності до поданих позивачем наказів ТОВ «Агро-Віта 2000» від 18 лютого 2016 року № 5-ОД, від 23 квітня 2015 року № 03-ОД, від 01 березня 2014 року, на підприємстві збільшувався розмір орендної плати, виходячи з зазначеної вище нормативної грошової оцінки, та встановлювався розмір річної орендної плати, згідно з укладеними договорам,: у 2014 році у розмірі 4,71% від нормативної грошової оцінки, у 2015 році – 5,5%, у 2016 – 5,5% .
Згідно поданих відповідачем відомостей ОСОБА_1 за 2016 рік отримав орендну плату за дві земельні ділянки: 10 листопада 2016 року у розмірі 1330 грн., у липні 2016 року – 1728 грн., 25 січня 2017 року – 18714 грн..
За 2017 рік ОСОБА_1 отримав орендну плату 11 серпня 2017 року у розмірі 10884 грн..
Орендну плату за 2018 рік ОСОБА_1 отримав 22 травня 2019 року у розмірі 10884, 48 грн..
За 2018 рік орендна плата виплачена позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», на підставі договору доручення від 20 травня 2019 року.
Відомостей про отримання орендної плати за 2015 рік відповідачем не подано.
З поданих відповідачем відомостей вбачається, що протягом 2016-2018 року відповідачем порушені строки виплати орендної плати, визначені п.7 Договору оренди.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За положеннями ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Частиною 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Отже, згідно зі ст.ст. 13, 15, 21 ЗУ «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.
Таким чином, при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої п. д) ч. 1 ст. 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 року у справі № 183/262/17(провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно п.7 Договору оренди землі, за кожен рік використання землі Орендар виплачує орендну плату до 31 грудня поточного року.
Судом встановлено, що до звернення позивача до суду з цим позовом відповідач протягом 2015-2018 років допускав прострочення виплати орендної плати за договором оренди землі.
Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач не отримав того, на що він розраховував при укладанні договору. 
Крім того, неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати у встановлені договором оренди строки також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в повному обсязі, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору.
Вирішуючи позовні вимоги в частині виплати орендної плати у вигляді оранки та культивації земельної ділянки позивача, а також поставки соломи до садиби позивача, суд, крім зазначених вище норм законів, вірно виходив з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України – обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Позивачем доведено, що в період з 2015 по 2018 рік оранка та культивація присадибної земельної ділянки позивача розміром 0,40 га, відповідачем взагалі не проводилась, як і не поставлялася солома до садиби позивача, грошова компенсація також не виплачувалася.
Відповідач вказав, що визначена Договором оренди форма орендної плати є додатковими правами Орендодавця, у випадку виникнення у нього відповідної волі щодо їх реалізації Орендарем, у якого за певних умов виникає відповідне зобов`язання.
Між тим, за ст. 21, 22 ЗУ «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
Як зазначалося вище, Договір оренди землі визначає три основні складові орендної плати, якими є: орендна плата у грошовій формі 4% від грошової оцінки землі; безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га на рік.
Таким чином сторони укладаючи договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті.
Встановивши систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, - суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розірвання договору оренди, укладеного між сторонами.
При цьому, суд вірно не взяв до уваги посилання представника відповідача на те, що оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця не входить ні до однієї з форм орендної плати, передбачених Договором, а є додатковим правом Орендаря, так як вказане спростовується змістом самого Договору (п. 5) та положеннями ст. 15 та Розділу 3 ЗУ «Про оренду землі».
Доводи апелянта в скарзі про те, що товариство завжди належним чином виконувало свої зобов`язання за спірним договором, повністю та вчасно сплачувало орендну плату, - колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на те, що вони зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів у справі. Відповідач ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції на спростовування позовних вимог та підтвердження факту сплати орендної плати за спірний період, не надав належних та допустимих доказів.
Судом першої інстанції правильно вказано, що у пункті 5 спірного договору сторони погодили три основні складові орендної плати, а саме: орендна плата у грошовій формі; безкоштовна поставка соломи до садиби орендодавця та оранка і культивація присадибної ділянки орендодавця.
Зазначені умови є складовими орендної плати.
Однак, у порушення умов вказаного договору, орендарем здійснювалася орендна плата лише у грошовій формі та з простроченням такої виплати, а орендна плата у частині оранки та/або культивації присадибної ділянки позивача й поставки соломи до садиби не здійснювалася, що свідчить про систематичну несплату у цій частині орендної плати, визначеної договором, та є підставою для розірвання договору оренди землі.
Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, врахувавши заявлені позовні вимоги та підстави, на які сторони посилалися в обґрунтування своїх вимог, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку обставинам справи, дійшов обґрунтованого висновку про розірвання договору оренди землі.
Рішення в оскаржуваній частині як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Законність рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати, колегією суддів не перевіряється, так як не є предметом апеляційного оскарження. 
В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-Віта 2000” — залишити без задоволення.
Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко