Справа № 447/2016/21                        Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р. 
Провадження № 33/811/1465/21                Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, розглянувши апеляційну скаргу захисника Ратича Т.М. на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 04.10.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.
Згідно постанови суду 26.06.2021 року ОСОБА_1 близько 10:00 год. в с.Київець, по вул.Наддністрянська Стрийського району, Львівської області керував автомобілем марки ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «DRAGER Alcotest 6810», тест № 1873, результат - 0,38 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР України.
 
На дану постанову захисник Ратич Т.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. При цьому апелянт зазначає, що судом першої інстанції справа розглянута не повно та необ`єктивно, зокрема те, що працівники поліції після проходження огляду на приладі Драгер не забезпечили огляд ОСОБА_1 в медичному закладі, оскільки останній виявив бажання пройти такий. Також захисник вказує, що наявним відеозаписом стверджується проходження ОСОБА_1 огляду на приладі Драгер, після чого такий закінчується, тобто є неповним, в направленні до медичного закладу працівником поліції було вказано медичний заклад який станом на момент події не існує, в матеріалах справи відсутні відомості відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
На апеляційний розгляд захисник та правопорушник не прибули та про причини неявки не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином телефонограмою від 18.10.2021 року, а отже у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи № 447/2016/21, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №186486 від 26.06.2021 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), результатами огляду ОСОБА_1 з допомогою приладу Драгер, яким встановлено алкоголь в організмі ОСОБА_1 на рівні 0.38 проміле (а.с.2), актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26.06.2021 року (а.с.3), направленням ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння до медичного закладу (а.с.4), відеозаписами, виконаними працівниками поліції, на яких зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння з допомогою приладу Драгер (компакт диск у конверті а.с.5).
Незважаючи та те, що ОСОБА_1 висловив незгоду із порушенням, про що він вказав у протоколі, ця незгода не спростовує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки, як зафіксовано на відео із нагрудної камери працівника поліції (а.с.5), останній добровільно пройшов огляд на алкотестері Драгер, результат якого становить 0,38 проміле алкоголю, і після незгоди ОСОБА_1 із результатом працівником поліції було складено направлення на огляд водія ОСОБА_1 до медичного закладу, проте ОСОБА_1 їхати до медичного закладу відмовився, про що зафіксовано у направленні (а.с.4).
Таким чином, огляд ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального засобу - алкотестеру Драгер.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП та в межах строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Ратича Т.М., апеляційний суд не знаходить.
       Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Ратича Т.М. - без задоволення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Березюк О.Г.