Постанова                             
Іменем України
17 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 666/580/16-ц
провадження № 61-2691св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова В. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області, у складі судді 
Прохоренко В. В., від 24 липня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Майданіка В. В., 
Кутурланової О. В., Орловської Н. В., від 19 січня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.
Позовна заява, з урахуванням поданих уточнень, мотивована тим, що 
20 лютого 2015 року, близько 07 год 40 хв в м. Херсоні ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки VOLVO ХС 60, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по Бериславському шосе зі сторони вулиці Миру у напрямку вулиці Чорноморської, здійснив на неї наїзд, коли вона переходила дорогу на пішохідному переході. 
Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 квітня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК України) та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на 2 роки. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.
За страховим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована акціонерним товариством (далі - АТ) «Страхова компанія «АХА Страхування».
В результаті вчиненого відповідачем кримінального правопорушення позивачу було завдано майнової та моральної шкоди, яка полягає у наступному:
1.     Шкода, пов`язана з лікуванням
В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП)  ОСОБА_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, внаслідок чого їй було встановлено І групу інвалідності та потреба у сторонньому догляді та реабілітації. 
Позивачем були витрачені кошти на придбання ліків та реабілітацію, частина яких була компенсована відповідачем в сумі 21 500 грн та страховою компанією в сумі 51 502, 83 грн.
2.     Вартість бронювання невикористаних авіаквитків
ОСОБА_1 сплачено 3 451 грн за надані послуги з підготовки документів на отримання в`їзної візи в США та бронювання авіаквитків. Однак внаслідок отриманого каліцтва вона не поїхала до США та втратила зазначені кошти.
3.     Упущена вигода
В результаті одержаного каліцтва позивач не поїхала на роботу до США відповідно до договору № 10/038-1/к від 27 листопада 2014 року укладеного між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «WYSE TRAVEL LLS» та втратила в якості упущеної вигоди 2 500 доларів США.
 
4.     Шкода, пов`язана зі знищенням особистих речей
В результаті ДТП були знищені особисті речі позивача: джинси вартістю 
500 грн, светр - 600 грн, дублянка - 3 000 грн, черевики - 700 грн, шарф - 100 грн, в які вона була одягнена на момент ДТП.
5.     Моральна шкода 
Позивач оцінила завдану їй моральну шкода у 500 000 грн, яка полягає у фізичному болі та стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, що призвели до каліцтва. Внаслідок ДТП вона отримала закриту черепно-мозкову травму, забій шийного відділу спинного мозку, численні переломи шийних хребців та поперечних хребців тазу. В результаті отриманих травм вона перенесла важкі хірургічні операції, безповоротно порушено функції опорно-рухового апарату її тіла, до теперішнього часу вона знаходиться в нерухомому стані. В результаті ДТП у неї виникли неприємні спогади та страх, негативні емоції і переживання, погіршились нормальні життєві зв`язки і матеріальне благополуччя. Душевні страждання також виявились у стресі від пережитої ДТП, довготривалому знаходженні на стаціонарному лікуванні та неможливості самостійно забезпечувати нормальні умови життя, в тому числі фізіологічно-гігієнічні потреби. Виникла необхідність сторонньої допомоги для забезпечення нормальних умов існування. Вона постійно знаходиться в умовах лікувального закладу, не має можливості відвідувати навчальний заклад.
АТ «СК «АХА Страхування» частково відшкодована завдана їй моральна шкода в розмірі 4 627, 54 грн.
З урахуванням викладеного позивач просила суд стягнути із ОСОБА_2 301 555, 49 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 500 000 грн моральної шкоди. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2020 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 04 серпня 2020 року про виправлення описки, позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 292 664, 47грн та в рахунок відшкодування моральної шкоди 240 000 грн. В іншій частині в задоволені позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу завдано тяжкі тілесні ушкодження, які потребують постійного та тривалого лікування, на що ОСОБА_1 було витрачено грошові кошти в сумі 238 845, 61 грн, які підлягають відшкодуванню відповідачем. Крім того, позивачу завдано фактичні збитки у розмірі 
53 818,86 грн, у зв`язку з неможливістю виконання умов контракту за програмою «Робота і подорожі в США» та договору про надання послуг з підготовкою необхідних документів та бронювання квитків на виконання умов контракту.
Врахувавши висновок судово-психологічної експертизи № 119-2017, складений судовим експертом-психологом комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради, обставини отримання позивачем тілесних ушкоджень, тривалість лікування позивача, встановлення ОСОБА_1 . І групи інвалідності та вину ОСОБА_2 , яка встановлена вироком суду, що набрав законної сили, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди в розмірі 240 000 грн.
Короткий зміст постанови апеляційного суду
Постановою Херсонського апеляційного суду від 19 січня 2021 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2020 року в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди змінено, шляхом зменшення суми відшкодування матеріальної шкоди із 292 664, 47грн до 238 845, 61грн та збільшення суми відшкодування моральної шкоди із 240 000 грн до 475 372, 46 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Апеляційний суд виходив з того, що розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції без урахування обставин спричинення шкоди позивачу, характеру немайнових втрат, з якими позивач пов`язує факт заподіяння шкоди, ступеню вини заподіювача. Належним розміром відшкодування позивачу моральної шкоди за встановлених у справі обставин суд апеляційної інстанції вважав 475 372, 46 грн (із розрахунку 480 000 грн (визначений ОСОБА_1 в апеляційній скарзі розмір відшкодування моральної шкоди) - 4 627, 54 грн (розмір страхового відшкодування, виплачений АТ «СК «АХА Страхування»).
Колегія суддів, встановивши відсутність доказів на підтвердження того, що грошові кошти в сумі 53 818, 86грн були б реально отримані ОСОБА_1 на підставі контракту за програмою «Робота і подорожі в США», дійшла висновку про відсутність підстав для їх стягнення з відповідача. 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на її користь 238 845, 61 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 53 818, 86 грн в рахунок відшкодування упущеної вигоди та 495 372, 46 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.
У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
18 лютого 2021 року ОСОБА_1 , а 22 лютого 2021 року ОСОБА_2 подали касаційні скарги у справі № 666/580/16-ц на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 19 січня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 та витребувано матеріали справи з місцевого суду. Відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Херсонського апеляційного суду 
від 19 січня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
У травні 2021 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Херсонського апеляційного суду від 19 січня 2021 року відмовлено, справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Аргументи учасників справи
Доводи осіб, які подали касаційні скарги
Касаційна скарга  ОСОБА_1 мотивована тим, що приймаючи оскаржену постанову та відмовляючи в задоволенні вимоги про відшкодування упущеної вигоди, суд апеляційної інстанції в порушення вимог 
частини другої статті 22 ЦК України не врахував її право на доходи від роботи в США, які б вона реально одержала за звичайних обставин, якби її право не було порушено через ДТП з вини ОСОБА_2 .
Підставою касаційного оскарження зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, - визначення розміру відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок встановлення особі інвалідності І групи, порушення прав особи з інвалідністю при вирішенні питання про стягнення упущеної вигоди внаслідок дії непереборної сили та законне відновлення цих прав.
Стверджує, що суд апеляційної інстанції, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, не врахував подані нею 23 грудня 2020 року зміни до апеляційної скарги.
Касаційна скарга  ОСОБА_2 мотивована тим, що позивачем не було реально понесено збитки на суму 130 065 грн, оскільки вказані виплати були проведені за рахунок благодійних внесків. Рахунок-фактура № ВЧ-0000016 від 31 серпня 2015 року на суму 132 750 грн не міститься доказів проведення оплати позивачем, а отже може розглядатися, як пропозиція чи попередній розрахунок.
Суди попередніх інстанцій не врахували, що приватне підприємство (далі - ПП) «Виталцентр» не має ліцензії на здійснення медичних та реабілітаційних процедур, не має дозволу на отримання та перенаправлення благодійної допомоги.
Позивач не надала доказів необхідності понесення витрат на так званні реабілітаційні послуги, оскільки такі витрати не були передбачені індивідуальною програмою МСЕК.
Вважає, що оскаржені судові рішення не містять обґрунтування розміру моральної шкоди, стягнутого на користь позивача.
Чинне законодавство не передбачає такої форми вини, як груба необережність, про яку вказав суд першої інстанції.
Апеляційний суд розглянув справу без участі відповідача, за відсутності в матеріалах справи доказів належного його повідомлення про розгляд справи, а також за наявності вмотивованого клопотання його представника про відкладення розгляду справи.
Судом апеляційної інстанції не було вирішено клопотання відповідача про витребування доказів та виклик свідків.
Суди попередніх інстанцій не врахували, що на момент розгляду справи районним судом позивач повністю відновила стан свого здоров`я та повернулася до звичного для неї способу життя, а на час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 вже не мала статусу особи з інвалідністю 
І групи.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
У травні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу ОСОБА_2 , доводи якого не можуть бути враховані судом оскільки до відзиву всупереч вимог частини четвертої статті 395 ЦПК України не додано докази надсилання його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 квітня 2015 року в справі № 666/1935/15-к, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, та призначено покарання із застосуванням статей 75, 76 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки, зі звільненням засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.
Зазначеним вироком суду встановлено, що 20 лютого 2015 року, близько 
07 год 40 хв в м. Херсоні ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки VOLVO ХС 60, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по Бериславському шосе зі сторони вулиці Миру у напрямку вулиці Чорноморської, в районі кафе «Грааль», грубо порушуючи вимоги 
пункту 2.3 б), пункту 18.1, пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, рухався з перевищенням допустимої у населених пунктах швидкістю, здійснив наїзд на ОСОБА_1 , коли вона переходила дорогу на пішохідному переході. В результаті наїзду ОСОБА_1 були завдані тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.
Згідно довідки ПП «Віталцентр» від 23 листопада 2015 року з 02 червня 
2015 року по 23 листопада 2015 року за проведення курсу фізичної реабілітації ОСОБА_1 після тяжкої політравми, завданої в результаті ДТП, надійшло 251 200 грн.
Згідно довідки ПП «Віталцентр» від 11 січня 2016 року за період з 01 серпня по 31 грудня 2015 року реабілітаційного лікування на медикаменти, необхідні апаратурні обстеження, аналізи, предмети догляду було витрачено 6 463, 54 грн, які були надані ОСОБА_3 .
Відповідно до довідки від 18 вересня 2015 року Херсонської обласної клінічної лікарні 20 лютого 2015 року в реанімацію поступила на лікування ОСОБА_1 , найменування речей: брюки, светр, дублянка, сапог, шарф.
Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 17 серпня 2015 року ОСОБА_1 встановлена І група інвалідності, підгрупа А, на строк до 01 вересня 2016 року. Рекомендаційні заходи щодо відновлення працездатності: «Д» нагляд та лікування у невролога, травматолога, санаторно-курортне лікування (спеціальний профіль).
Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією 
від 12 вересня 2016 року ОСОБА_1 встановлена І група інвалідності, підгрупа Б, на строк до 01 жовтня 2017 року та потреба у сторонньому догляді, рекомендаційні заходи щодо відновлення працездатності: «Д» нагляд невролога, санаторно-курортне лікування.
За довідкою від 11 вересня 2017 року до акту огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 встановлена І група інвалідності, підгрупа Б, на строк до 01 жовтня 2018 року, потреба у частковому сторонньому догляді, рекомендаційні заходи щодо відновлення працездатності: «Д» нагляд та лікування у невролога, сімейний лікар та санаторно-курортне лікування.
Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 10 вересня 2018 року позивачу встановлена І група інвалідності, підгрупа Б, загальне захворювання, на строк до 01 жовтня 
2020 року. Висновок про умови та характер праці: праця у пристосованих умовах на дому; потреба у частковому сторонньому догляді. Рекомендаційні заходи щодо відновлення працездатності: стаціонарне лікування 
та «Д» нагляд неврологом 2 рази на 1 рік; санаторно-курортне лікування.
В матеріалах справи наявний епікриз № 03246 від 14 квітня 2015 року Херсонської обласної клінічної лікарні щодо позивачки ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 . Госпіталізація з 20 лютого 2015 року по 14 квітня 2015 року. Діагноз при виписці: поєднана травма ЗХСМТ забій шийного відділу спинного мозку. Перелом-вивих С0-С1-С2. ЗЧМТ. Забій головного мозку важкого ступеня САК… Перелом кісток таза… Гострий медикаментозний гепатит помірного ступеня активності. Трахеостомія.
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 4653 позивач з 14 квітня 2015 року по 02 червня 2015 року перебувала на лікуванні у неврологічному відділенні комунального закладу «Херсонська міська клінічна лікарня імені О. С. Лучанського». 
За довідкою № 1362 від 12 серпня 2015 року Херсонського державного університету ОСОБА_1 , студентка 3 курсу факультету іноземної філології денної форми навчання, знаходиться в академвідпустці (наказ 
від 12 червня 2015 року).
Між ОСОБА_1 та ПП «Віталцентр» було укладено договір на надання послуг від 02 червня 2015 року терміном дії до 14 серпня 2015 року, предметом якого є надання таких послуг: забезпечення догляду та реабілітаційні заходи пацієнтці, які надаються лікарями, середніми та молодшими медичними сестрами. Ціна договору - 101 000 грн.
У подальшому сторонами вказаного договору укладалися додаткові угоди до нього, якими встановлювалися строки виконання та ціна, зокрема, додатковою угодою від 15 серпня 2015 року (на строк з 15 по 31 серпня 2015 року, ціна - 21 000 грн), додатковою угодою від 01 вересня 2015 року (на строк з 01 по 30 вересня 2015 року, ціна - 39 600 грн), додатковою угодою від 01 жовтня 2015 року (на строк з 01 по 31 жовтня 2015 року, 
ціна - 40 900грн), додатковою угодою від 01 листопада 2015 року (на строк 
з 01 листопада по 10 грудня 2015 року, ціна - 48 680 грн), додатковою угодою від 11 грудня 2015 року (на строк з 11 по 31 грудня 2015 року, ціна - 28 500 грн), додатковою угодою від 01 січня 2016 року (на строк з 01 січня по 06 травня 2016 року, ціна - 140 800 грн).
Відповідно до платіжних доручень та квитанцій на рахунок ПП «Віталцентр» надходили кошти за реабілітаційні, медичні послуги ОСОБА_1 : 
02 червня 2015 року - на суму 46 500 грн, 12 червня 2015 року - на суму 11 000 грн, 10 липня 2015 року - на суму 12 000 грн, 12 липня 2015 року - на суму 14 500 грн, 21 липня 2015 року - на суму 14 000 грн, 24 липня 
2015 року - на суму 14 000 грн, 13 вересня 2015 року - на суму 10 000 грн.
ПП «Віталцентр» має ліцензію серія АЕ № 638161 «Медична практика».
Згідно довідки від 20 липня 2015 року, довідки від 25 серпня 2015 року, довідки від 11 січня 2016 року, наданих ПП «Віталцентр», ОСОБА_1 
з 01 червня 2015 року по теперішній час проходить курс реабілітаційного лікування. Політравма (ДТП 20 лютого 2015 року). Стан пацієнтки детально описано в епікризі № 03246 від 14 квітня 2015 року Херсонської обласної клінічної лікарні. 30-31 грудня 2015 року стан ОСОБА_1 погіршився, що визвало необхідність госпіталізації до Чернігівської обласної клінічної лікарні. В результаті проведення комп`ютерної томографії черевної порожнини, 04 січня 2016 року проведено оперативне втручання. Після завершення лікування в ЧОКЛ курс реабілітаційного відновлення буде поновлено.
Згідно виписки від 21 січня 2016 року КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» з медичної карти стаціонарного хворого № 8, - ОСОБА_1 поступила в ургентному порядку до урологічного відділення зі скаргами на болі у животі. Оглянута хірургом, виконана КТ ОГК та ОЧП. Діагностовано защемлену застарілу діафрагмальну грижу, яка потребувала оперативного втручання.
Згідно довідки ПП «Віталцентр», наданій ОСОБА_1 , за час реабілітаційного лікування в центрі в 2016 році на медикаменти, необхідні апаратурні обстеження, аналізи, предмети догляду було витрачено 3 412, 47грн.
Відповідно до меморіального ордеру від 23 травня 2016 року позивачем сплачено ПП «Віталцентр» 6 800 грн за реабілітаційні послуги.
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 05380 
від 15 червня 2016 року позивачка з 19 травня 2016 року по 15 червня
2016 року перебувала на лікуванні у неврологічному відділенні комунального закладу «Херсонська міська клінічна лікарня імені 
Є. Є. Карабелеша». Діагноз: наслідки перенесеної сполученої травми. ЗТСМ. Забій шийного відділу спинного мозку, переломовивих С0-С1-С2. ЗЧМТ. Забій головного мозку важкого ступеня… Забиття нирок. Перелом кісток таза… Гострий медикаментозний гепатит помірного ступеня активності. Трахеостома. Після лікування надані рекомендації.
Виписка із історії хвороби № 45/66651 підтверджує перебування з 10 квітня 2017 року по 03 травня 2017 року ОСОБА_1 на лікуванні в санаторії імені М. І. Пирогова, курорт «Куяльник». Рекомендовано нагляд невропатолога.
Квитанцією підтверджено сплату 23 976 грн за перебування позивачки в санаторії імені М. І. Пирогова, курорт «Куяльник».
Виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 53 від 07 серпня 
2017 року свідчить про перебування ОСОБА_1 в амбулаторно-поліклінічному закладі Санаторій «Борисфен» з 04 липня 2017 року 
по 07 серпня 2017 року. Діагноз: наслідки перенесеної сполученої травми... ЗЧМТ. Астено-депресивний синдром… Порушення функцій тазових органів. Після лікування надані рекомендації: нагляд невролога. Перебування у вказаному закладі було рекомендовано санаторно-курортной картою № 23 від 29 червня 2017 року.
Крім того, в матеріалах справи наявна виписка № 01366 із медичної карти стаціонарного хворого, згідно з якою позивачка перебувала 
з 06 по 15 лютого 2018 року у неврологічному відділенні комунального закладу «Херсонська міська клінічна лікарня імені Є. Є. Карабелеша». Діагноз: наслідки перенесеної сполученої травми (ДТП) 20 лютого 2015 року ЗПСМ. Забій шийного відділу спинного мозку, переломовивих С0-С1-С2. ЗЧМТ. Забій головного мозку важкого ступеня… САК. ВШК, з тетрапарезом в верхніх кінцівках помірного ступеня, в нижніх кінцівках вираженого ступеня. Порушення функції тазових органів по типу затримки, вираженим вестибуло-атактичним синдромом, вираженим астенічним синдромом. Лікувальні і трудові рекомендації: «Д» у терапевта, невропатолога за місцем проживання.
Згідно довідки від 07 серпня 2017 року вартість перебування ОСОБА_1 , з якою в якості супроводжуючої особи була мати ОСОБА_3 , у 
ТОВ «Санаторій «Борисфен» (м. Очаків) складає 5 600 грн. Квитанціями підтверджено сплату вказаної суми. 
ОСОБА_1 надано довідку № 217 від 14 червня 2016 року для одержання путівки на санаторно-курортне лікування.
Згідно зворотного талону та квитанції з 15 по 26 липня 2016 року позивач перебувала у «Санаторії Гопри», при цьому було сплачено 1 200 грн.
Відповідно до картки рахунку 361, контрагент ОСОБА_1 , сформованої ПП «Віталцентр» 24 травня 2016 року, за період з 01 квітня 2015 року 
до 30 червня 2016 року надійшло коштів на загальну суму 420 500 грн.
За договором №10/038/к від 27 листопада 2014 року, укладеним між позивачем та ТОВ «WYSE TRAVEL LLS» з приводу поїздки на роботу до США за програмою «Робота і подорожі в США», позивач як учасник програми мала намір працевлаштування в США.
Згідно договорів від 27 листопада 2014 року, укладеному між позивачем та ТОВ «Стар Травел», останнє зобов`язалось надати послуги з забезпечення посередництва у працевлаштуванні на території США в сфері обслуговування (кафе, бари, ресторани, готелі, кемпінги та ін.) на термін не більше 4 місяців під час літніх канікул в рамках програми «Робота і подорожі в США». За пунктом 4.1 договору вартість послуг складає 800 грн, яка поверненню замовнику не підлягає. Крім того, ТОВ «Стар Травел», зобов`язалось надати послуги відповідно до замовлення, зокрема, документів на отримання в`їзної візи в США та бронювання авіаквитків. 
За пунктом 4.1. договору вартість послуг складає 2 200 грн, яка поверненню замовнику не підлягає. Позивачем сплачено 3 451 грн при підготовці відповідних документів з приводу поїздки до США.
Позивачем надано направлення на обстеження, в якому призначено лікування, вказано вартість й оплату ОСОБА_1 за МРТ 930 грн, за обстеження - 730 грн, за ліки 1 888, 34 грн.
Відповідно до рахунку-фактури від 31 серпня 2015 року на рахунок 
ПП «Віталцентр» надійшло за реабілітаційні послуги ОСОБА_1 коштів на суму 132 750 грн.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована 
АТ «Страхова компанія «АХА Страхування».
Страхова компанія провела розрахунки суми страхової виплати (щодо лікування, щодо доплати страхової суми щодо лікування, щодо стійкої втрати працездатності і щодо моральної шкоди). Суми страхових виплат склали відповідно 48 702, 83 грн, 2 800 грн, 43 848 грн та 4 627, 54 грн.
Відповідно до акту судово-психологічної експертизи № 119-2017 
від 18 грудня 2017 року, складеного судовим експертом-психологом Комунального заклад «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Гельманом С. В., за даними судово-медичної експертизи внаслідок ДТП 
20 лютого 2015 року ОСОБА_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження, стала інвалідом, перенесла виражений депресивний стан. На момент проведення експертизи ОСОБА_1 з даного стану не вийшла, у неї реєструється депресивний варіант дезадаптації. Досліджувана ситуація була і є для ОСОБА_1 психотравмуючою: коефіцієнт сумарного стресового еквівалента відповідає вираженому ступеню. Сума матеріального еквівалента моральної шкоди для ОСОБА_1 може бути рівна: а) при простій необережності дій відповідача - 120 000 грн; б) при грубій необережності дій відповідача - 240 000 грн; в) при непрямому намірі дій відповідача - 360 000 грн; г) при прямому намірі дій відповідача - 480 000 грн.
Матеріали справи містять копії лікарських призначень щодо лікування позивачки та переліку необхідних ліків: 20 червня 2016 року, 20 вересня 2016 року, 24 січня 2017 року 11 травня 2017 року, 29 червня 2017 року, 
05 жовтня2017 року, 13 жовтня 2017 року, 27 жовтня 2017 року, 30 жовтня 2017 року, 03 листопада 2017 року, 19 листопада 2017 року, 25 січня 
2018 року, 14 лютого 2018 року 09 березня 2018 року, 13 березня 2018 року, 22 березня 2018 року, 02 квітня 2018 року, 15 серпня 2018 року, а також копії епікризів, квитанцій, чеків, платіжних доручень, меморіальних ордерів, які підтверджують понесення позивачем витрат на лікування та реабілітацію.
Позиція Верховного Суду
Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційні скарги задоволенню не підлягають.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої 
статті 16 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України).
За змістом частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (пункти 1-3 частини другої статті 23 ЦК України).
Згідно частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею моральна шкода, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частина друга статті 1167 ЦК України).
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За змістом частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Встановивши, що завдана ОСОБА_1 майнова та моральна шкода є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - автомобіля під керуванням ОСОБА_2 і вина останнього у вчиненні злочину встановлена вироком суду, який набрав законної сили, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачу завданої майнової та моральної шкоди.
Задовольняючи частково позов, судами встановлено дійсний розмір витрат, понесених у зв`язку з лікуванням та реабілітацією ОСОБА_1 , , пошкодженням її особистих речей, які не були компенсовані страховиком і в добровільному порядку не сплачені відповідачем та становлять 
238 845, 61 грн.
Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано факту понесення позивачем витрат на лікування, реабілітацію, пошкодження її особистих речей, підготовку документів для поїздки до США і розмір таких витрат.
За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПП «Виталцентр» здійснює свою діяльність за такими напрямками: 86.21 Загальна медична практика (основний); 86.22 Спеціалізована медична практика; 86.23 Стоматологічна практика; 86.90 Інша діяльність у сфері охорони здоров`я; 87.10 Діяльність із догляду за хворими із забезпеченням проживання; 87.30 Надання послуг догляду із забезпеченням проживання для осіб похилого віку та інвалідів; 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.74 Роздрібна торгівля медичними й ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах; 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у.; 56.29 Постачання інших готових страв; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 
77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів
26 лютого 2015 року Міністерством охорони здоров`я України видано
ПП «Виталцентр» ліцензію серії АЕ № 638161 на здійснення медичної практики.
Необхідність проходження позивачем курсу реабілітації в умовах медичного закладу ОСОБА_2 не спростована.
Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд обґрунтовано зменшив розмір відшкодування майнової шкоди на суму 53 818, 86 грн, яку ОСОБА_1 вважала упущеною вигодою.
Так, відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою винної особи та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи наслідком такої протиправної поведінки.
При цьому, пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на потерпілу особу обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б нею отримані в разі належного виконання нею своїх обов`язків.
У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті доходи, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу не є підставою для його стягнення.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 24 липня 2019 року в справі № 200/14946/16-ц.
ОСОБА_1 пов`язувала упущену вигоду у розмірі 2 500 доларів США саме із неодержанням доходів (заробітку) у разі можливого працевлаштування у США по договору № 10/038/к в рамках програми «Робота і Подорожі в США» 
від 27 листопада 2014 року, укладеним між позивачем та ТОВ «WYSE TRAVEL LLS».
Оцінюючи доводи позивача щодо доведеності факту наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) у зв`язку із неможливістю виїзду на роботу за кордон, суд апеляційної інстанції правильно вказав, що ОСОБА_1 не було надано доказів реальності таких доходів.
Визначаючи розмір завданої ОСОБА_1 моральної шкоди в грошовому виразі в сумі 480 000 грн, з яких 4 627, 54 грн, відшкодовано страховою компанією, суд апеляційної інстанції з огляду на вимоги розумності та справедливості обґрунтовано врахував характер неправомірних дій відповідача, а саме вчинення злочину, внаслідок якого було завдано значної шкоди здоров`ю позивачу, характер немайнових втрат, глибину душевних страждань позивача, фізичний біль, тривале лікування пов`язане із оперативним втручанням та реабілітацію.
Верховний Суд не вбачає підстав для зменшення визначеного судом апеляційної інстанції розміру відшкодування моральної шкоди.
У розглядуваній справі судами встановлено, що АТ «СК «АХА Страхування» відшкодовано позивачу моральну шкоду в розмірі 4 627, 54 грн, а судом першої інстанції присуджено до стягнення в рахунок відшкодування позивачу моральної шкоди 240 000 грн, що, за обставин розглядуваної справи, є очевидно недостатнім для компенсації душевних страждань ОСОБА_1 , яка у молодому віці (20 років на момент ДТП), за відсутності власної провини, переходячи дорогу по пішохідному переходу, внаслідок вчинення злочину відповідачем була збита автомобілем, отримала тяжке ушкодження здоров`я, яке потребувало оперативного лікування та тривалої реабілітації.
При цьому апеляційний суд фактично визначив розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі, про який ОСОБА_1 просила в своїй апеляційний скарзі.
Натомість зміни до апеляційної скарги ОСОБА_1 були подані вже після спливу строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а тому правильно не були враховані апеляційним судом під час апеляційного перегляду справи.
Посилання відповідача на те, що суди поставили розмір відшкодування моральної шкоди в залежність від ступеня його вини у формі грубої необережності на законність оскаржених судових рішень не впливають. 
При цьому суд ухвалюючи вирок в справі № 666/1935/15 встановив, що ОСОБА_2 грубо порушив Правил дорожнього руху України, перевищив допустиму в населених пунктах швидкість та здійснив наїзд на 
ОСОБА_1 в той час коли та переходила дорогу по пішохідному переходу.
Аргументи касаційних скарг про те, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки письмовим доказам по справі, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані та такі, що переважно зводяться до необхідності переоцінки доказів. Рішення районного суду з урахуванням внесених в ході апеляційного перегляду справи змін та постанова апеляційного суду є достатньо вмотивованими та містять відповідні висновки щодо оцінки доказів сторін, в межах підстав та предмету позову.
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
В оцінці доводів касаційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд апеляційної інстанції не здійснив виклик та допит свідків, а також не витребував докази, Верховний Суд враховує, що заявник не навів належного обґрунтування, яким чином такі дії суду апеляційної інстанції призвели до неправильного вирішення спору по суті заявлених позовних вимог. Такі доводи не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, які ґрунтуються на повному і всебічному з`ясуванні обставин справи та правильному застосуванні норм матеріального права.
Крім того, безпідставними є доводи касаційної скарги ОСОБА_2 про порушення апеляційним судом права відповідача на участь у розгляді справи.
Згідно із статтею 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача двічі, 
14 грудня 2020 року та 19 січня 2021 року, подавав заяви про відкладення розгляду справи.
Враховуючи передбачені процесуальним законом строки розгляду справи, повторність звернення представника відповідача до суду із клопотаннями щодо відкладення справи, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача ОСОБА_2 та його представника. 
Суд правильно виходив із того, що відповідач та його представник були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та не були позбавлені можливості надати суду відзив на апеляційну скаргу 
ОСОБА_1 , при цьому не обґрунтували належним чином неможливість розгляду справи за їх відсутності.
Інші доводи касаційних скарг аналогічні доводам апеляційних скарг, яким апеляційним судом надана відповідна оцінка.
Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі RuizTorija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухваленоз додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом встановлено, що такі доводи висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень не впливають, а тому колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення залишити без змін.
Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2020 року, з урахуванням внесених в ході апеляційного перегляду справи змін, та постанову Херсонського апеляційного суду від 19 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді:  	Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович