ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2021 року	Львів	Справа № 460/6042/20 пров. № А/857/16584/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,
за участі секретаря судового засідання      Петрунів В.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року (судді Друзенко Н.В., ухвалене у відкритому судовому засіданні о 11 год. 58 хв. в м. Рівне повний текст рішення складено 23.07.2021) у справі № 460/6042/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17.08.2020 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області в якому просить визнати протиправним і скасувати наказ відповідача №518 від 10.07.2020 в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №105 о/с від 13.07.2020 про звільнення з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, поновити його на посаді та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року відмовлено в задоволенні позову. 
Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права. Вказує, що постановою Дубенського міськрайонного суду у справі №559/1395/20 від 24.12.2020 закрито провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.4 ст.122 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу відповідних адміністративних правопорушень, а рішенням Дубенського міськрайонного суду у справі №559/1377/20 від 17.02.2021 скасовано постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП, тому підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності відсутні. Зазначає, що події, які мали місце 06.07.2020 були спровоковані працівниками патрульної поліції, а перебування його за кермом автомобіля того дня, не підтверджено жодним допустимим доказом. Також службове розслідування та звільнення позивача відбулися у період його тимчасової непрацездатності.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи в режимі відеоконференції ОСОБА_1 та його представник Лопухович А.О. апеляційну скаргу підтримали з підстав зазначених у скарзі, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
Представник відповідача в режимі відеоконференції ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечила, просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ з червня 2012 року, в органах Національної поліції України - з 07.11.2015; звання лейтенанта поліції йому присвоєно 02.04.2018; остання займана посада: оперуповноважений сектору кримінальної поліції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області (з 27.11.2019) (а.с.135-141 том 1). 
Притягувався до дисциплінарної відповідальності 26.07.2018 у вигляді зауваження за неналежне виконання службових обов`язків (строк дії стягнення закінчився 07.10.2018) та 06.03.2019 у вигляді попередження про неповну службову відповідність за - залишення місця ДТП та відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння (строк дії стягнення закінчився 06.09.2019) (а.с.140 том 1). Заохочень за час служби ОСОБА_1 не мав. 
06.07.2020 о 23.00 год. до ВІОС УКЗ надійшла інформація про те, що цього дня о 21 год. 55 хв. в м. Дубно по вул. Тараса Шевченка, 53, екіпажем «АЗОВ-0204» із працівників УПП в Рівненькій області ДПП НПУ було отримано виклик «Порушення ПДР» за інформацією, що водій можливо перебуває в стані алкогольного сп`яніння та створив аварійну ситуацію (ЄО Дубенського ВП ГУНП № 5302 від 06.07.2020) (а.с.126 том 1). Встановивши місце знаходження та зупинивши автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія - оперуповноваженого СКП Дубенського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , було виявлено, що останній перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння. Лейтенант поліції ОСОБА_1 перебував у цивільному, без зброї, не на службі. Від проходження медичного огляду на місці зупинки та проходження такого огляду в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків. На водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 196731 за ч.1 ст.130 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 289205 за ч.4 ст.122 КУпАП. 
Зазначена інформація слугувала підставою для винесення наказу №1111 від 07.07.2020 «Про призначення службового розслідування». Цим же наказом, для проведення службового розслідування створено дисциплінарну комісію у складі: голова комісії - начальник УКЗ ГУНП полковник поліції ОСОБА_3 , члени комісії - т.в.о. начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковник поліції ОСОБА_4 , старший інспектор ВІОС УКЗ ГУНП капітан поліції ОСОБА_5 , старший оперуповноважений РУ ДВБ НП України капітан поліції ОСОБА_6 (а.с.92-93 том 1).
Головою дисциплінарної комісії в рамках даного службового розслідування 07.07.2020 зроблено запит до ДПП НП України (а.с.111 том 1) та отримано копії адміністративних матеріалів, складених 06.07.2020 відносно ОСОБА_1 , а саме: постанови серії ДП18 №490083 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу; протоколів про адміністративне правопорушення серії БД № 196731 за ч.1 ст.130 КУпАП, серії ДПР 18 № 289205 за ч.4 ст.122 КУпАП та протоколу про адміністративне затримання серії ДПР18 №289205, з клопотаннями щодо уточнення місця складання;  письмових пояснень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів від 06.07.2020 22:25 год. з прочерком в графі «результати огляду на стан сп`яніння» та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з відміткою про те, що огляд не проводився (а.с.112-123 том 1). Крім цього комісії на запит надано CD-диск з відеофайлами фіксації відповідної події на нагрудні камери поліцейських ДПП (а.с.64 том 1). 
Дисциплінарною комісією констатовано, що протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та за ч.4 ст.122 КУпАП направлені до Дубенського міськрайонного суду, і на час проведення службового розслідування - рішення по ним не прийнято, що стосується CD-диска з відеофайлами, то Дисциплінарною комісією було здійснено їх перегляд, результати якого відображено в окремому Акті про перегляд відеофайлів за фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який мав місце 06.07.2020 в м.Дубно за участю працівника поліції (а.с.127-129 том 1).   
Даний CD-диск також був досліджений в ході судового розгляду суду першої інстанції та на них зафіксовано факти відмови ОСОБА_1 від медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора та в умовах медичної установи, позаяк через погіршення самопочуття ОСОБА_1 викликали швидку допомогу, яка доправила його в КНП «Дубенська міська лікарня». Також на відеозаписах ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом, в той час як особа на прізвище ОСОБА_9 звинувачує ОСОБА_1 у тому, що він перебував за кермом у стані алкогольного сп`яніння і ледь не причинив ДПТ за участю його автомобіля, в якому перебувала його дружина і малолітні діти. Також на CD-диску є відеофайл, знятий з камери спостереження на автомийці, де документувалось правопорушення, з якого чітко видно, що автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT» заїхав на автомийку під керуванням ОСОБА_1 , позаяк саме він після зупинки транспортного засобу вийшов з дверей, розташованих на місці водія. 
Також дисциплінарною комісією в рамках даного службового розслідування було зроблено запит до КНП «Дубенська міська лікарня» (а.с.108 том 1), та отримано відповідь, що ОСОБА_1 поступив в приймальне відділення 06.07.2020 в 22:50 год з діагнозом: «пароксизмальна тахікардія, артеріальна гіпертензія, забій, осаднення м`яких тканин тім`яної ділянки голови, алкогольне сп`яніння»; госпіталізований на стаціонарне лікування в кардіологічне відділення; виписаний 07.07.2020 (а.с.109 том 1). Такий самий діагноз зафіксовано в Журналі обліку прийому хворих на стаціонар (а.с.130 том 1).
Крім цього дисциплінарною комісією в рамках даного службового розслідування було прослухано систему мовленнєвого запису інформації інформаційної спецлінії « 102», та зафіксовано, що 06.07.2020 о 21624 надійшло повідомлення до служби « 102» громадянина ОСОБА_10 , в якому він повідомив, що поблизу «літака» в м.Дубно водій автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив аварійну ситуацію, яка могла призвести до ДТП. Вказаний водій на даний час ним затриманий до приїзду поліцейських та перебуває на автомийці по АДРЕСА_1 (а.с.124-125 том 1). 
Членами дисциплінарної комісії в рамках даного службового розслідування 07.07.2020 було відібрано письмові пояснення у ОСОБА_1 , в яких він вказав, що після закінчення робочого дня 06.07.2020 вживав алкогольні напої, а тому не сідав за кермо свого автомобіля, натомість попросив свого знайомого на ім`я ОСОБА_11 сісти за кермо. Зазначив, що вони поїхали на автомийку, щоб помити транспортний засіб, де до них підійшли невідомі, які почали погрожувати, шарпати за одяг, а один з них наніс його товаришу удар кулаком по голові, і той втік. Вказав, що через деякий час приїхали працівники поліції та безпідставно склали на нього протоколи. Коли йому стало зле – викликали швидку допомогу і доправили в лікарню (а.с.94 том 1). 
Також в межах службового розслідування були відібрані письмові пояснення у заявника та свідка ОСОБА_10 , в яких він вказав, що 06.07.2020 приблизно о 21.15 він рухався автомобілем марки «Шкода Октавія» н.з. НОМЕР_2 по вул. Шевченка в м. Дубно в напрямку центру, а назустріч йому на великій швидкості виїхав транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT», синього кольору н.з. НОМЕР_3 , і щоб уникнути зіткнення з ним, він був змушений скерувати свій автомобіль максимально праворуч. Після цього він побачив, що вказаний транспортний засіб повернув на мийку самообслуговування, а тому розвернувся і теж поїхав на мийку щоб зробити зауваження водію. Під`їхавши до автомобіля, котрий створив аварійну ситуацію, помітив що з передньої лівої сторони автомобіля, де розташоване кермо автомобіля виходить громадянин одягнений у футболку рожевого кольору, сині джинси та білі кросівки. Помітивши, що вказаний водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_10 зателефонував на спецлінію « 102» та викликав працівників поліції. По приїзду працівники поліції підійшли до вказаного громадянина, після чого останній повідомив, що погано себе почуває. Тоді поліцейські викликали швидку медичну допомогу. Працівники поліції запропонували невідомому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, однак вказаний громадянин посилаючись на погане самопочуття тест не пройшов. Працівники швидкої медичної допомоги прийняли рішення госпіталізувати його до Дубенської міської лікарні (а.с.103 том 1).
ОСОБА_12 надала аналогічне за змістом пояснення та підтвердила факти викладені у поясненні свого чоловіка ОСОБА_10 (а.с.104 том 1).
У ході проведення службового розслідування відібрано також письмові пояснення у інспектора взводу № 2 роти № 1 УПП в Рівненській області ОСОБА_13 , в яких він повідомив, що 06.07.2020 перебуваючи в складі екіпажу №204 спільно з інспектором Максимовичем П І. на службовий планшет отримали виклик «Порушення ПДР», заявник вказаного повідомлення ОСОБА_10 , вказав, що водій на автомобілі марки «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Зателефонувавши до заявника ОСОБА_10 дізналися, що даний автомобіль зупинився на автомийці, яка знаходиться за адресою м. Дубно по вул. Шевченка, 53. Прибувши на місце події, виявили транспортний засіб на який вказав заявник. Особа-водій, яка знаходилась в автомобілі побачивши службовий автомобіль почала втікати з місця події залишивши свій автомобіль. Наздогнавши невідомого, до нього було застосовано спецзасіб кайданки. Заявник ОСОБА_10 прибувши на місце скоєння адміністративного правопорушення підтвердив, що саме цей водій, як пізніше з`ясувалось ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_3 виїхав на зустрічну смугу для руху, чим створив аварійну ситуацію. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан визначення алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатору «Alkotest Drager». Від проходження на місці скоєння адміністративного правопорушення та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Працівниками поліції у свідків були відібрані пояснення та складено адміністративні матеріали відносно водія ОСОБА_1 а саме: протокол про адміністративне затримання серії АА 024733, так як останній намагався покинути місце події, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а також протокол за ч. 4 ст. 122 КУпАП (створення аварійної ситуації). Крім цього, оскільки на вимогу працівника поліції не було пред`явлено посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб - складено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП. У ході оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 повідомив, що у нього погіршилося самопочуття та поросив викликати йому швидку медичну допомогу, яка після огляду госпіталізувала його до КНП «Дубенська міська лікарня» (а.с.98 том 1).
Аналогічні пояснення надав поліцейський взводу №2 роти №1 УПП в Рівненській області ДПП НП України ОСОБА_14 (а.с.97 том 1).
В письмових поясненнях поліцейський взводу №2 роти №1 УПП в Рівненській області ДПП НП України ОСОБА_15 повідомив, що він 06.07.2020 перебував в екіпажі «АЗОВ 252» спільно з т.в.о. командира взводу № 2 роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ОСОБА_16 . На мобільний телефон ОСОБА_16 зателефонував інспектор взводу №2 лейтенант поліції ОСОБА_13 та повідомив, що йому потрібно підвезти прилад «ALCOTEST DRAGER». Прибувши на місце, яке вказав ОСОБА_17 , було помічено екіпаж «АЗОВ 204», невідомого громадянина та свідків які вказували на невідомого, що саме він рухався на своєму автомобілі марки “Volkswagen Passat” н.з. НОМЕР_3 та створив аварійну ситуацію на дорозі. В подальшому виявилося, що водій, який керував вище зазначеним автомобілем та на якого вказав свідок ОСОБА_10 , це ОСОБА_1 , і він є діючим працівником поліції,  перебуває на посаді оперуповноваженого СКП Дубенського ВП ГУНП. ОСОБА_15 вказав, що на місці події було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме мав запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. В присутності двох свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. В подальшому на місце події прибула ШМД м.Дубно, яка госпіталізувала ОСОБА_1 до Дубенської міської лікарні. В приміщенні приймального відділення лікарні ОСОБА_1 також відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. В подальшому екіпажем «АЗОВ 204» було складено всі необхідні адміністративні матеріали відносно правопорушника (а.с.95 том 1).
Аналогічні пояснення надав т.в.о. командира взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області Онищук С.В.(а.с.96 том 1).
У ході проведення службового розслідування також були відібрані письмові пояснення у керівників і співробітників ОСОБА_1 , а саме: у заступника начальника СКП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_18 , заступника начальника Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області - начальника СКП ОСОБА_19 , заступника начальника Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області - начальника СВ на якого наказом ГУНП покладено тимчасове виконання обов`язків начальника Дубенського ВП ОСОБА_20 , начальника СКЗ Дубенського ВП ГУНП ОСОБА_21 (а.с.99-101,106 том 1). 
ОСОБА_8 дав пояснення, в яких підтвердив той факт, що йому було запропоновано стати свідком освідування водія транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_3 на стан алкогольного сп`яніння. В його присутності водій вказаного транспортного засобу повідомив працівникам поліції, що не може пройти тест на стан алкогольного сп`яніння через погіршення самопочуття. Тоді працівники поліції, ще декілька разів пропонували водію пройти тест, проте він наполягав на погіршенні самопочуття (а.с.102 том 1). 
Усі вищевказані пояснення і зібрані дисциплінарною комісією докази відображені у Висновку службового розслідування за відомостями щодо порушення службової дисципліни оперуповноваженим СКП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що затверджений т.в.о. начальника ГУНП в Рівненській області ОСОБА_22 10.07.2020 (а.с.72-91 том 1).
При цьому, у висновку відображені не лише події, які мали місце 06.07.2020, а й дані, які характеризують особу ОСОБА_1 та його службову діяльність. 
Зокрема відображено, що згідно зі службовою характеристикою лейтенанта поліції ОСОБА_1 , за період служби в Національній поліції та на займаній посаді він зарекомендував себе посередньо і при виконанні поставлених йому завдань та доручень може іноді допускати недбайливість; недостатньо працює над підвищенням своїх знань; повільно приймає рішення, але прийняті ним рішення оптимальні; з початку 2020 року ОСОБА_1 розкрив лише 5 кримінальних правопорушень, що свідчать про неналежне ставлення до своїх службових обов`язків; за період проходження служби жодного разу не заохочувався; до дисциплінарної  відповідальності притягувався 3 рази; по характеру ОСОБА_1 спокійний, врівноважений, у відносинах з громадянами і колегами по службі ввічливий, уважний, тактовний; фактів зловживання своїм службовим становищем, неділових стосунків з особами протиправної поведінки за ОСОБА_1 не спостерігалось; безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності - країни в районі проведення антитерористичної операції в населених пунктах Донецької та Луганської областей (а.с.110 том 1). 
Також у висновку відображено оцінку, яку дисциплінарна комісія дала діям ОСОБА_1 та зазначено обставини, з яких вона при цьому виходила. Комісія вказала, що такі дії, як негідна поведінка в службовий та позаслужбовий час, перебування з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що пов`язано із застосуванням транспортного засобу та відмова від проходження медичного огляду, негативно впливають на імідж та репутацію Національної поліції України, а також підривають довіру населення до поліцейських. На переконання дисциплінарної комісії своїми діями ОСОБА_1 вчинив проступок несумісний з подальшим проходженням служби в Національній поліції України. 
При обранні міри дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 дисциплінарна комісія також врахувала постанову Верховного Суду України від 17.07.2019 №806/2555/17, де зазначено, що відмова від проходження величного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора або в медичному закладі дискредитує звання поліцейського. 
За Висновком дисциплінарної комісії, відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування знайшли своє підтвердження, а тому комісія вважала б за необхідне  звільнити зі служби в поліції оперуповноваженого СКП Дубенського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні Присяги працівника поліції, вимог пункту 3 розділу IV, абзаців 2-4 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.1 1.2016 №1179, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706, пунктів 1, 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 2, 3 частини 5 статті 14, абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпунктів б, д, є пункту 2.3, підпунктів а, б пункту 2.9 розділу II Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. 
10.07.2020 Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області видано наказ №518 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», пунктом 1 якого оперуповноваженого СКП Дубенського ВП ГУНП лейтенанта поліції   ОСОБА_1 згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за порушення службової дисципліни (а.с.65-71 том 1).
13.07.2020 відповідачем видано наказ №105 о/с «По особовому складу», яким оперуповноваженого СКП Дубенського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , відповідно до частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) 13.07.2020 (а.с.133 том 1).
13.07.2020 ОСОБА_1 направлено, а 15.07.2020 ним отримано повідомлення про звільнення із запрошенням прибути за трудовою книжкою (а.с.12-14 том 1). 
Трудову книжку ОСОБА_1 отримав 17.07.2020 і в особовій справі зазначив, що на день ознайомлення з наказом №518  від 10.07.2020 та наказом №105 о/с від 13.07.2020 на лікарняному не перебуває (а.с.135 том 1).
Разом з тим, 16.07.2020 ОСОБА_1 подав рапорт і повідомив про перебування на лікарняному з 08.07.2020 по 15.07.2020 (а.с.20-21 том 1), долучивши довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів СБУ, МВС, військовослужбовця внутрішніх військ,  якими підтверджено, що з 08.07.2020 по 15.07.2020 ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні (а.с.18-19 том 1).
Відповідно до цього, 10.09.2020 Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області видано наказ №141о/с «По особовому складу», яким внесено часткові зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від №105 о/с від 13.07.2020, а саме змінено дату звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з 13.07.2020 на 16.07.2020 (а.с.167-168 том 1). 
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (далі – Закон №580-VIII).
Відповідно до статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Частинами першою та другою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. 
Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України №2337-VIII від 15.03.2018 (далі – Дисциплінарний стату) визначено, що службова дисципліна – це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
За статтею 12 Дисциплінарного Статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (
Відповідно до статті 13 Дисциплінарного Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Згідно із частиною третьою статті 13 Дисциплінарного Статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
За приписами статті 14 Дисциплінарного Статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Відповідно до частини першої статті 18 Дисциплінарного Статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. 
Судом встановлено, що з метою дослідження фактів та обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку, наявності чи відсутності дисциплінарного проступку, Головним управлінням Національної поліції у Рівненській області видано наказ від №1111 від 07.07.2020, яким призначено службове розслідування. За результатами вказаного розслідування уповноваженою на те дисциплінарною комісією 10.07.2020 складено висновок, який того ж дня затверджений т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області. 
Тобто, службове розслідування було проведено в межах відведеного строку,  повноважним органом та за наявності до того відповідних підстав. 
Суд звертає увагу на те, що за змістом висновку про результати службового розслідування, члени дисциплінарної комісії, які проводили службове розслідування, прийшли до переконання про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, несумісного з подальшим проходженням служби в Національній поліції України, зокрема вказали, що негідна поведінка поліцейського навіть у позаслужбовий час, а саме перебування з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що пов`язано із використанням транспортного засобу та відмова від проходження медичного огляду, негативно впливають на імідж та репутацію Національної поліції України, а також підривають довіру населення до поліцейських. 
Суд зазначає, що наведені обставини в повній мірі підтверджені поясненнями, які відібрані в рамках службового розслідування у інспекторів патрульної поліції та свідків відповідних подій. При цьому, їхні пояснення узгоджуються як одне з одним, так і з іншими матеріалами, що були зібрані в межах дисциплінарного провадження, зокрема такими як: дані про результати прослуховування системи мовленнєвого запису інформації інформаційної спецлінії « 102»; результати перегляду відеофайлів за фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який мав місце 06.07.2020 в м.Дубно за участю працівника поліції. 
Наданими в розпорядження відповідача відеозаписами з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції, які є у матеріалах справи, підтверджено той факт, що за кермом автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. НОМЕР_1 , знаходився ОСОБА_1 , який від проходження огляду на визначення стану сп`яніння як за допомогою газоаналізатора, так і в медичному закладі відмовився. 
Крім цього, факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується, актом огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції  та письмовими поясненнями свідків. 
В той же час, факт перебування 06.07.2020 в стані алкогольного сп`яніння не заперечувався і самим ОСОБА_1 , та додатково підтверджений діагнозом лікувального закладу, куди його з місця фіксації правопорушення доставила швидка медична допомога.  
Посилання позивача на те, що 06.07.2020 він був пасажиром, а не водієм, спростовуються показаннями усіх інших свідків даної події. 
Письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що після закінчення робочого дня 06.07.2020 він вживав алкогольні напої, а тому не сідав за кермо свого автомобіля, натомість попросив свого знайомого на ім`я ОСОБА_11 сісти за кермо, суд оцінює критично, позаяк ОСОБА_1 не повідомив ні прізвища, ні контактних даних особи, яка нібито перебувала за кермом його автомобіля, натомість в письмових поясненнях 07.06.2020 (тобто відразу на наступний день після відповідної події) зазначив, що його знайомий ОСОБА_11 знаходиться в Республіці Польща (а.с.94 том 1 на звороті).
Ні під час проведення службового розслідування, ні під час судового розгляду позивачем не надано жодної інформації про вказану особу, а відтак і не надано жодної можливості допитати її як свідка, для з`ясування цієї обставини, якщо така мала місце.  
Відповідно до цього, позивач, всупереч вимогам частини 1 статті 77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Суд звертає увагу на те, що наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 №1179 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за №1576/29706) затверджено Правила етичної поведінки поліцейських. 
Ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Тобто, обов`язок дотримуватися професійно-етичних вимог, правил поведінки поліцейських, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від посади, звання та його місцеперебування.
Таким чином, порушення позивачем правил етичної поведінки поліцейських підриває як авторитет самого поліцейського, органів поліції, так і держави в цілому.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Колегія суддів погоджується із викладеним висновком суду першої інстанції, що позивач, всупереч пункту 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від виконання законних вимог поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, що безумовно, принижує високе звання поліцейського, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості його як поліцейського та з точки зору стороннього розсудливого спостерігача наведені обставини можуть свідчити про недодержання ОСОБА_1 вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.
Що стосується покликання позивача на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24.12.2020 у справі №559/1395/20 (а.с.229-233 том 1), яка набрала законної сили і згідно з якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.4 ст.122 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в діях даної особи складу адміністративних правопорушень, то суд в першу чергу зауважує на тому, що за правилами частини шостої статті 78 КАС України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкового лише для того адміністративного суду, який розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесена постанова суду, та лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Суд в рамках справи №460/6042/20 не розглядає питання про правові наслідки дій чи бездіяльності ОСОБА_1 , натомість вирішує публічно-правовий спір, що виник у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 з публічної служби внаслідок застосування до нього дисциплінарного стягнення.   
Відповідно, постанова Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24.12.2020 у справі №559/1395/20, винесена на підставі КУпАП України, не розглядається даним адміністративним судом через призму звільнення від доказування, встановлених нею обставин.
За правилами частини четвертої статті 78 КАС України, не доказуються лише ті обставини, які встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини. 
При цьому, в силу положень частини п`ятої цієї ж статті, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Рішенням Дубенського міськрайонного суду у адміністративній справі №559/1377/20 від 17.02.2021, яке набрало законної сили та яким скасовано постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.234-235 том 1), не встановлено будь-яких обставин, які б мали значення для вирішення даної справи, позаяк в його основу покладено лише той факт, що постановою того ж суду від 24.12.2020 у справі №559/1395/20, закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, ГУНП в Рівненській області не було учасником справи №559/1377/20. А в силу положень частини сьомої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, взагалі не є обов`язковою для суду.
Поміж того всього, суд зауважує, що факт закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить лише про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, проте абсолютно не доводить відсутності факту  певного дисциплінарного проступку.
Надаючи оцінку аргументам позивача, покладеним в основу адміністративного позову про необґрунтованість спірних наказів відповідача, з огляду на відсутність судових рішень, яким би підтверджувались обставини, що ставляться йому в провину, суд зазначає, що хоча зазначені накази і винесені на підставі відомостей службового розслідування, що встановлені у зв`язку зі складанням відносно позивача адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, однак ґрунтуються на самостійних правових підставах та висновках. 
Суд зазначає, що відсутність факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку, передбаченому Дисциплінарним Статутом, відповідач в межах своєї компетенції має право застосовувати такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів Національної поліції.
Отже, у межах розгляду цієї справи не досліджується питання наявності або відсутності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статті 130 КУпАП, суд надає правову оцінку обставинам лише наявності або відсутності вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Такі висновки суду узгоджуються з правовими висновками у подібних правовідносинах, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №800/531/17, від 12.02.2019 у справі №9901/711/18, у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі №1.380.2019.000121.
Таким чином, судом відхиляються доводи позивача про протиправність звільнення через недоведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки непритягнення до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, адже працівники поліції власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.    
Наведені висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 17.07.2019 у справі №806/2555/17.
Щодо доводів позивача на неспівмірність застосування до нього крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції, то суд вважає такі безпідставними, оскільки за встановлених обставин службового розслідування, з огляду на грубе порушення службової дисципліни, що принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, застосування такого заходу відповідачем є правомірним.
За встановлених судом обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що оперуповноважений сектору кримінальної поліції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_1 допустив порушення службової дисципліни, яка базується на високій свідомості та зобов`язує поліцейського дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів Національної поліції, дотримуватися норм професійної та службової етики, позаяк негідна поведінка поліцейського, в тому числі і в позаслужбовий час, перебування з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що пов`язано із застосуванням транспортного засобу та відмова від проходження медичного огляду, негативно впливають на імідж та репутацію Національної поліції України. 
Оскільки службове розслідування проведено відповідачем на підставі та в межах повноважень, відповідно до норм законодавства, а спірні накази прийнято на підставі та з дотриманням вимог Закону №580-VIII і Дисциплінарного Статуту, правові підстави для їх  скасування відсутні.
Також суд вважає неспроможними посилання позивача на неправомірне його звільнення у період тимчасової непрацездатності, позаяк 10.09.2020 Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області видано наказ №141о/с «По особовому складу», яким внесено часткові зміни до наказу від №105 о/с від 13.07.2020, а саме змінено дату звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з 13.07.2020 на 16.07.2020.
Суд встановив, що позивач порушив Закон №580-VII, Дисциплінарний Статут, Присягу поліцейського, Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом МВС України від 09.11.2016 №1179. Отже, в даному випадку позивачем вчинено діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Щодо доводів апеляційної скарги такі є необґрунтованими, оскільки у межах спірних правовідносинах дисциплінарне стягнення до позивача було застосоване за поведінку, що є несумісною з проходженням служби в поліції та не відповідає званню працівника поліції. Тому судові рішення у справі про адміністративне правопорушення можуть встановлювати факт наявності або відсутності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку. 
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд вважає, що відповідачем на підставі належних та допустимих доказів доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення на позов, та правомірність прийняття спірних наказів.
Колегія суддів дійшла висновку, що наказ №518 від 10.07.2020 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та наказ №105 о/с від 13.07.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, прийняті обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин та матеріалів справи, що мають значення для їх прийняття, є вмотивованими, законними і підставними, позовні вимоги не підлягають до задоволення, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, апелянтом не подано обґрунтованих доводів на спростування зазначеного судом, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, а доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається. 
Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справа №816/70/16, від 01 квітня 2020 року у справа №806/647/15, від 21 січня 2021 року у справі № 826/4681/18, від 02 червня 2021 року у справі №815/2705/16, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
За практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі «X.v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі «C. v. The United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі № 460/6042/20 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                Р.Й. Коваль

                                                                                            В.В. Гуляк

Повний текст постанови складено 17.11.2021