Постанова
Іменем України
 
05 жовтня 2021 року              
 
м. Київ
 
провадження № 22-ц/824/13205/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Мазурик О.Ф., 
суддів: Желепи О.В., Кравець В.А., 
за участю секретаря Ратушного А.В.,  
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК»
 
на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва про відмову у відкритті провадження
 
від 03 серпня 2021 року про відмову у відкритті провадження
 
в складі судді Панченко О.М. 
 
у справі №754/11471/21 Деснянського районного суду м. Києва
 
за заявою Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК»
 
про заміну сторони виконавчого провадження, 
 
боржник - ОСОБА_1 ,
 
                                                    В С Т А Н О В И В: 
 
У липні 2021 року заявник - Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» (далі - АТ «АЛЬФА-БАНК») звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
 
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 серпня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
 
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду АТ «АЛЬФА-БАНК» подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.
 
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що посилання суду першої інстанції на позицію Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №826/7941/17 та позицію Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №826/7981/17, як на підставу відмови у відкритті провадження - помилкові, оскільки вказані позиції стосуються правовідносин щодо оскарження дій виконавця, в той час як у даній справі правовідносини щодо заміни стягувача.
 
Суд першої інстанції застосував норми процесуального права, що втратили чинність.
 
Вказав, що відкритого виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса №24499 від 31.10.2017 за яким стягувачем виступає ПАТ «УКРСОЦБАНК» немає. А з огляду на те, що правонаступником ПАТ «УКРСОЦБАНК» є АТ «АЛЬФА-БАНК», останній позбавлений можливості пред`явити виконавчий напис до виконання.
 
Також вказав, що в ст. 442 ЦПК України чітко визначена можливість заміни однієї із сторін виконавчого провадження її правонаступником саме в порядку цивільного судочинства, в той час як ст. 379 КАС виключає таку можливість в порядку адміністративного судочинства, оскільки положення вказаної статті передбачають заміну сторони у виконавчому провадженні виключно судом, який розглядав справу.
 
Зазначив, що судом першої інстанції проігноровано положення ст. 446 ЦПК України, що призвело до помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі.
 
За наведених обставин просив скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 серпня 2021 року, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Заявник - АТ "АЛЬФА-БАНК", належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. В прохальній частині апеляційної скарги просив проводити розгляд справи без участі його представника.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Звертаючись до суду із заявою про заміну стягувача, АТ "АЛЬФА-БАНК" вказував, що заміна сторони виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса врегульована положеннями статей 442, 446 ЦПК України. 
 
Відмовляючи у відкритті провадження за заявою про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції посилався на те, що розгляд заяви  про заміну стягувача за виконавчим написом нотаріуса вирішується в порядку адміністративного судочинства.
 
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що ухвалу про відмову у відкритті провадження судом постановлено з порушенням норм процесуального права, так як заміна стягувача за виконавчим написом нотаріуса вирішується в порядку цивільного судочинства, з огляду на наступне.
 
З матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. видано виконавчий напис №24499 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту №013/095-К від 08.04.2008 у сумі 54 066,20 доларів США, та суми за вчинення виконавчого напису.
 
15 жовтня 2019 року протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК» від 15.10.2019 затверджено Передавальний акт від 11.10.2019, внаслідок чого АТ «АЛЬФА-БАНК» став правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків ПАТ «Укрсоцбанк».
 
Як вбачається з матеріалів справи, в липні 2021 року АТ «АЛЬФА-БАНК», як правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк» у матеріальних правовідносинах, звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса до відкриття виконавчого провадження.
З матеріалів справи також вбачається, що стягувач з виконавчим документом (виконавчий напис) не звертався за примусовим виконанням до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, виконавче провадження не відкривалось.
За приписами статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
 
Частиною 2 ст. 446 ЦПК закріплено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення. 
 
У відповідності до вимог ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документу є місце проживання (перебування), роботи боржника або місцезнаходження його майна.
Аналіз вказаних положень вказує на те, що в порядку цивільного судочинства передбачена не лише можливість заміни сторони виконавчого провадження при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів, зокрема виконавчого напису нотаріуса. Тобто законодавець передбачив, що в порядку цивільного судочинства вирішується процесуальне питання щодо заміни стягувача у виконавчому напису нотаріуса.
Крім того, за приписами статті 379 КАС України, питання заміни сторони виконавчого провадження в порядку адміністративного судочинства України, можливо виключно судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції. Тобто, процесуальним законом (КАС України) надано повноваження адміністративним судам розглядати питання заміни сторони виконавчого провадження виключно у справах, які були в провадженні відповідного адміністративного суду і ними розглянуті. 
Отже, КАС України не передбачено процесуальної можливості заміни сторони виконавчого провадження в інших випадках коли адміністративна справа судом не розглядалась.
За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що питання заміни сторони стягувача у виконавчому написі нотаріуса до відкриття виконавчого провадження не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та віднесене до юрисдикції цивільного судочинства.
Таким чином, знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги щодо порушення судом процесуального права, а саме не застосування положень статті 446 ЦПК України.
Колегія суддів також погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд безпідставно взяв до уваги правові висновки, висловлені в постановах Верховного Суду №826/7981/17 від 26.02.2020 та №826/7941/17 від 16.01.2019, оскільки правовідносини у справах, які переглядалися касаційним судом і правовідносини у даній справі не є тотожними. Дійсно, правовідносини у даних справах стосувалися оскарження дій чи бездіяльності виконавця, в той час як у даній справі правовідносини пов`язані із заміною сторони стягувача за виконавчим написом нотаріуса до відкриття виконавчого провадження.
 
Крім того, у справах, що переглядалися у касаційному порядку, особа звернулася із заявою про заміну стягувача на момент коли діяли положення КАС України в старій редакції, якими було передбачено, що вирішення питання про заміну стягувача у виконавчих документах, виданих іншими органами, вирішувалося в порядку адміністративного судочинства.
 
З 15 грудня 2017 року діє нова редакція КАС та ЦПК України. Положеннями КАС України в новій редакції не передбачено процесуальної можливості заміни сторони стягувача у виконавчих документах виданих іншими органами, а не адміністративним судом. Натомість, в ЦПК України у новій редакції законодавцем передбачено вирішення процесуального питання заміни стягувача у виконавчих документах, виданих іншими органами, що передбачено положеннями ст. 446 ЦПК України.
 
Згідно зі ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
У справах, що переглядалися касаційним судом, особа звернулася до суду із заявою про заміну стягувача до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017, а у даній справі заява про заміну стягувача подана до суду у липні 2021 року, тобто на час дії положень КАС України та ЦПК України в редакції від 15.12.2021.
 
Отже, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції застосовано норми законодавства, що втратили чинність.
 
Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження є безпідставною та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.
 
Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 369, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України, 
 
                                                           П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» - задовольнити.
 
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 серпня 2021 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий                                                                                                               О.Ф. Мазурик

Судді                                                                                                                            О.В. Желепа

                                                                                                                                      В.А. Кравець