Ухвала
 
25 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 760/18306/18
провадження № 61-9328св21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди, за касаційними скаргами представника акціонерного товариства «Полтаваобленерго» - адвоката Баранової Віталії Іванівни, ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в порядку цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.
 
Роз`яснено позивачу право на звернення до суду з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії в порядку адміністративного судочинства.
 
Цивільну справу з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Полтаваобленерго» про визнання незаконними дій та відшкодування моральної шкоди передано за підсудністю на розгляд до Ленінського районного суду м. Полтави.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року залишено без змін.
 
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року залишено без змін.
 
Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Визнано незаконними дії АТ «Полтаваобленерго» щодо поширення неправдивих відомостей, викладених у характеристиці від 24 квітня 2017 року за № 08-66/5242, наданій на запит Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та оприлюдненій при проведенні співбесіди з кандидатом на посаду судді Верховного Суду ОСОБА_1 , а саме: « ОСОБА_1 в 2012?2015 роках неодноразово використовував своє службове становище в особистих інтересах, шляхом використання службового стільникового зв`язку в роумінгу за межами України у невиробничих цілях, оскільки за кордон не відряджався, а також використовував службовий автомобіль для власних невиробничих потреб», «упродовж 2014 року та січня 2015 року ОСОБА_1 протягом більш ніж 50 днів безпідставно був відсутній на роботі (знаходився за кордоном). За ці дні ним було отримано більше 136 000,00 грн заробітної плати», «на протязі 2015 року до ОСОБА_1 було застосовано заходи дисциплінарного впливу та оголошено догани».
 
Стягнуто з АТ «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 150 000,00 грн.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У касаційній скарзі представник АТ «Полтаваобленерго» - адвокат Баранова В. І., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити судові рішення в частині розміру моральної шкоди.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник АТ «Полтаваобленерго» - адвокат Баранова В. І.зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 462/3547/16-ц, провадження № 61-25556св18, від 21 березня 2019 року у справі № 280/61/17, провадження № 61?35977св18, від 22 травня 2019 року у справі № 161/16563/17, провадження № 61-45758св18, від 05 червня 2019 року у справі № 758/6022/14-ц, провадження № 61-24072св18, від 20 травня 2019 року у справі № 591/7099/16-ц, провадження № 61?34159св18, від 11 липня 2019 року у справі № 757/29455/16-ц, провадження № 61?18537св18, від 13 травня 2021 року у справі № 760/20241/18, провадження № 61?6511св20, від 27 травня 2020 року у справі № 757/72390/17-ц, провадження № 61-41020св18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того, підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень  ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 308/5318/15-ц, провадження № 61-21960св18, від 24 червня 2020 року у справі № 455/1076/16-ц, провадження № 61?48155св18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.  
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян