ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/5620/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Щербака А.А.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Турлакова Н.В.) в адміністративній справі №160/5620/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 36-43) про визнання протиправним та скасування рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відмову у перерахунку щомісячної страхової виплати ОСОБА_2 , викладене у листі від 19 березня 2021 року №03-09/1917;  зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області з 22 січня 2021 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати на підставі довідки ВСП ШУ “Першотравневе” ДТЕК Павлоградвугілля від 11.01.2021 року №34 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою щомісячної страхової виплати.
В обґрунтування адміністративного позову, зазначає, що за висновком МСЕК від 06.05.2005 року йому встановлена третя група інвалідності безстроково та визначено 30% втрати працездатності, а з 19.02.2014 року встановлено 50% втрати працездатності та третю групу інвалідності безстроково. Позивач зазначає, що йому призначена щомісячна страхова виплата безстроково у розмірі 3 801,61грн. із заробітної плати 990,47грн. визначеної 22.06.2006 року. Позивач звернувся до відповідача з проханням перерахувати щомісячну виплату з урахуванням зарплати за період з 01.01.1998 року по 30.05.1998 року та 01.07.1998 року по 31.07.1998 року станом на 01.01.2021 року, оскільки відповідачем протиправно включені до розрахунку місяці червень та серпень 1998р., оскільки у вказані періоди він не працював та перебував на лікарняному. Відповідач листом від 19.03.2021 року за № 03-09/1917 відмовив позивачу у перерахунку щомісячної страхової виплати на підставі наданої позивачем довідки про заробітну плату за період з 01.01.1998 року по 31.08.1998 року. Таким чином, позивач вважає протиправним рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області про відмову у перерахунку щомісячної страхової виплати, викладене у листі від 19 березня 2021 року № 03-09/1917.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року позов задоволено.
Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення, та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом не враховано, що відповідачем відповідно до норм чинного законодавства приймаються постанови. Підстави для прийняття таких рішень (постанов) визначені законодавтсвом. Листом, який оскаржено позивачем, надано відповідь за результатами розгляду звернення  позивача. Крім того, зазначено, що обчислення середньої заробітньої плати (доходи) для розрахунку виплат здійснено у відповідності до норм  постанови КМУ №1266 від 26.09.2001р.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначив, що позивачем подано заяву про перерахунок  щомісячної страхової виплати, а рішенням (листом) яке позивач оскаржив до суду, відповідачем  відмовлено у здійсненні такого перерахунку. Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено невірно здійснення відповідачем обчислення середньої заробітньої плати  (доходи) для розрахунку виплат позивачеві.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоводеннюю з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань м. Першотравенськ від 15.05.2006 року № 5052 позивачу призначена щомісячна страхова виплата у розмірі 297,14грн., яка була розрахована із заробітної плати за період з 01.03.1998 року по 31.08.1998 року, зарплати за останнім місцем роботи перед настання страхового випадку.
Страхова виплата призначена внаслідок професійного захворювання отриманого за час роботи на ВАТ “ Павлоградвугілля” “Шахта Степова” (акт П-4 від 06.10.2005, виписка з акта огляду МСЕК ДНА -02 № 011143 від 09.03.2006 30% втрати працездатності) з 22.02.2006 у розмірі 297,14 грн із урахуванням заробітної плати, зазначеної в довідці про середню заробітну плату (дохід) за період з 01 березня 1998 по 31 серпня 1998 року, виданої ВСП “Шахта “Степова” ВАТ “Павлоградвугілля”.
Згідно постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань м. Першотравенськ від 20.02.2014 року № 0415/5052/40 про призначення щомісячної страхової виплати у разі зміни ступеня втрати професійної працездатності здійснено перерахунок щомісячної страхової виплати відповідно до висновку МСЕК від 19.02.2014 року, яким встановлено 50% втрати працездатності безстроково і мені призначена щомісячна страхова виплата у розмірі 1 557,53грн. безстроково.
Відповідно до постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань м. Першотравенськ від 08.04.2020 року № 0410/ 5052/5052/ 51 з 01.03.2020 року призначена щомісячна страхова виплата безстроково у розмірі 3 801,61грн. із заробітної плати 990,47грн. визначеної 22.06.2006 року, з урахуванням коефіцієнтів підвищення заробітної плати, відкоригована зарплата становила: 7 603,22грн., відповідно розмір щомісячної страхової виплати з урахуванням 50% втрати працездатності становив: 3 801,61грн.
Позивач звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування (Першотревенське відділення) із заявою від 21.01.2021р., в якій просив перерахувати щомісячну виплату з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1998 року по 30.05.1998 року та з 01.07.1998 року по 31.07.1998 року станом на 01.01.2021 року та надав довідку про заробітну плату (доходи) ШУ “Першотравневе” ДТЕК Павлоградвугілля від 11.01.2021 року № 34 за період з 01.01.1998 року по 31.08.1998 року з розшифровкою нарахування (по коду виплати), з визначенням кількості робочих днів у кожному місяці та днів непрацездатності, в якій вказано, що у червні 1998 року 19 днів непрацездатності, нараховані лікарняні 312,17грн., у серпні 20 днів непрацездатності, нараховані лікарняні 328,60грн.
За результатами розгляду вказаної заяви, Першотреавенське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування листом №25.1-17/278 від 28.01.2021р. повідомило позивача, що у довідці про середню заробітну плату (дохід) наданою шахтою “Степова” за період березень - серпень 1998 р., в кожному місяці зазначена кількість відпрацьованих календарних днів, тому за формулою в розрахунок береться 6 місяців. Довідка оформлена належним чином, скріплена підписами директора, головного бухгалтера, бухгалтера розрахункового відділу та завірена печаткою підприємства, тому не брати зазначену довідку до нарахування страхових виплат немає підстав.
Не погоджуючись з даною відповіддю позивач звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області зі скаргою від 02.03.2021р., в якій позивач просив перерахувати щомісячну виплату з урахуванням зарплати за період з 01.01.1998 року по 30.05.1998 року та 01.07.1998 року по 31.07.1998 року станом на 01.01.2021 року та додав довідку ВСП ШУ “Першотравневе” ДТЕК Павлоградвугілля від 11.01.2021 року № 34 про заробітну плату за період з 01.01.1998 року по 31.08.1998 року та особистий рахунок за вказаний період часу.
За результатами вказаної скарги, листом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області від 19.03.2021 року № 03-09/1917 позивача повідомлено, що відповідно до п.9 ст. 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” середньомісячний заробіток для обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням обчислюється у порядку, що затверджується КМУ. Згідно п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати за загальнообов`язковим державним страхуванням, затвердженим постановою КМУ від 26.09.2001 року № 1266, який був чинний на дату призначення страхових виплат позивачу, розрахунковим періодом, за яким обчислюється середня заробітна плата для застрахованих осіб є останні шість календарних місяців, що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком (виключаються з розрахункового періоду. Відповідно до довідки підприємства та копій особового рахунку позивач перебував на лікарняному у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю у червні 1998 року з 04.06 по 30.06, а у серпні 1998 року з 05.08.208 року по 31.08 (не з першого до першого числа), отже в зазначених місяцях термін тимчасової непрацездатності менше місяця та відповідно ці місяці не підлягають виключенню з розрахункового періоду.
Позивач вважаючи таке рішення (лист від 19.03.2021р.) відповідача необґрунтованим та протиправним, звернувся до суду із зазначенм позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку про протиправну відмову відповідачем у здійснення перерахунку  щомісячної страхової виплати, оскільки доводи відповідача, що підстави для виключення червня та серпня місяців 1998 року з розрахунковому періоду відсутні, суперечать законодавству України, оскільки позивач 19 днів у червні 1998р. перебував на лікарняному у червні (календарні дні без урахування вихідних та святкових) та 20 днів у серпні 1998р. (без урахування вихідних та святкових), що є підставами для виключення вказаних місяців з розрахункового періоду для обчислення заробітної плати для розрахунку щомісячної страхової виплати. При цьому, у разі виключення з розрахункового періоду місяців, в яких позивач перебував на лікарняному, не працював з поважних причин, а саме: червень та серпень 1998 року, у розрахунковий період необхідно включити періоди з 01.01.1998 року по 31.05.1998 року, та з 01.07.1998 року по 31.07.1998 року.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Спірним є питання правомірності здійснення відповідачем обчислення середньої заробітньої плати (доходи) для розрахунку щомісячної страхової виплати позивачеві відповідно до норм постанови КМУ №1266 від 26.09.2001р.
Дані правовідносини врегульовані нормами Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” (далі Закон №1105), в редакції на час винивнення правовідносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону №1105,  страхової виплати, сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я. Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.
Частиною 10 с. 34 Закону №1105 встановлено, що середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266 “Про обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням” із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №193 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням (далі - Порядок №1266).
Пунктами 3-4 Порядку №1266 передбачено, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат та оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця є період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески. Розрахунковим періодом для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб були останні 6 календарних місяців (з 1 до 1-го числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок.
Відповідно до положень ст. 36 Закону №1105, Фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обгрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.
Таким чином, відповідачем приймається рішення – постанова,  про призачення страхової виплати потерпілому на виробництві.
Як свідчать встановлені оббставини справи, постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (відділення вмиконавчої дирекції в м. Першотравенське) від  15.05.2006 року № 5052 позивачу призначена щомісячна страхова виплата у розмірі 297,14грн., яка була розрахована із  середньої заробітної плати позивача за період з 01.03.1998 року по 31.08.1998 року, зарплати за останнім місцем роботи перед настання страхового випадку (а.с. 9-11).
Саме з таким розрахунковим періодом не згоден і позивач.
Таким чином, відповідачем ще у травні 2006р. прийнято рішення, яким здіснено обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.
В подальшому, відповідачем приймались рішення - постанови про здійснення перерахунку щомісячних страхових виплат, 20.02.2014р., відповідно до ст. 29 Закону №1105, що регулювала підстави перерахування розміру страхових випла, та 08.04.2020р., відповідно до ч. 2 ст. 37 закону №1105, що регулює підстави перерахування розміру страхових випла. При прийнятті таких постанов, середньомісячна заробтіна плата для розрахунку щомісячної страхової виплдати не змінювалась.
В даному випадку, позивач по суті не згоден з рішенням про призначення страхової виплат – розрахунком середньої заробітної плати (обраними місяцями (період) для розрахункового періоду). Таким чином, судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що перерахунок, за яким звернувся позивач, можливо здійснити, у разі перегляду правомірності прийняття постанови від 15.05.2006р. Проте позивач з такими вимогами не звертався, а ні до відповідача, а ні до суду.
Щодо доводів позивача, з якими погодився і суд першої інстанції про помилковість доводів відповідача, викладених у листі від 19.03.2021р., про  включення місяців червня та серпня 1998 року в розрахунковий період позивача, оскільки це суперечить законодавству України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 4. Постанови №1266, розрахунковим періодом для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб) є останні 6 календарних місяців (з 1 до 1-го числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (для страхування на випадок безробіття - в якому припинено дію трудового договору або особа знялася з обліку у державного реєстратора як суб`єкт підприємницької діяльності). 
Місяці розрахункового періоду, в яких застрахована особа не працювала (з першого до першого числа) з поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком), виключаються з розрахункового періоду (приклад наведено у додатку 1). 
Дана норма визначає можливість виключення календарного місяця з розрахунку,  у випадку позивача, у разі, тимчасової непрацезданості , з 1 до 1-го числа, що у випадку позивача у червні та серпні 1998 році не відбулось.
Таким чином доводи позивача є помилковмими щодо невірного застосування відповідачем норм Постанови №1266, при здійсненні відповідного розрахунку.
Крім  того, норми Закону №1105, містять виключні підстави для здійснення перерахунку сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться, та такі закріпленні в ст. 37, а саме, в разі: зміни ступеня втрати професійної працездатності; зміни складу сім`ї померлого, а також щомісячні страхові виплати підлягають перерахуванню на коефіцієнт, що враховує показники зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні.
Оскільки позивачем не оскаржено постанову відповідача від 15.05.2006р. та не надано підстав для здісненнчя перерахунку виплат, у відповідності до ст. 37 Закону №1105, правові підстави для здійснення такого відсутні.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права, невірно надав оцінку обставинам справи та їх доказам, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області задовольнити.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року в адміністративній справі №160/5620/21 – скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.
У задоволенні позову відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак