Ухвала
05 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 333/6667/20
провадження № 61-10400сво21
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду: 
Судді-доповідача - Синельникова Є. В.,
суддів: Висоцької В. С., Гулька Б. І., Крата В. І., Луспеника Д. Д., 
Фаловської І. М., Червинської М. Є.,
розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом концерна «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Запорізького апеляційного суду у складі колегії суддів: Кримської О. М., Дашковської А. В., Кочеткової І. В., 
від 18 червня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період із 01 червня 2015 року по 31 жовтня 2020 року у розмірі 93 594,15 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачам надаються послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але вони ухиляються від укладення відповідного договору та сплати грошових коштів за фактично спожиті послуги.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі судді Михайлова А. В. від 10 грудня 2020 року відкрито провадження у зазначеній справі.
У січні 2021 року ОСОБА_2 пред`явив зустрічний позов до концерну «Міські теплові мережі» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди, в якому просив стягнути з концерну 5 000 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Ухвалами Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 
2021 року та 08 лютого 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та в подальшому повернуто заявнику.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 
2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 
2021 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 , матеріали зустрічного позову повернуто заявнику.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 
2021 року позовну заяву концерну «Міські теплові мережі» залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вказаними ухвалами Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя від 17 травня 2021 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду визнано неподаною та повернуто заявнику.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2021 року про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви повернуто заявнику.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що приписами 
статті 353 ЦПК України не передбачено оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічного позову окремо від рішення суду.
У касаційній скарзі  ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Запорізького апеляційного суду від 18 червня 2021 року та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що приписами 
статті 194 ЦПК України передбачено, що зустрічна позовна заява, яка подана з порушеннями положень статей 175, 177, 193 ЦПК України, може бути лише залишена без руху або повернута заявнику, а тому відмова у прийнятті зустрічної позовної заяви не передбачена нормами ЦПК України та не може застосовуватися в порядку цивільного судочинства. Заявник вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову у прийняті зустрічного позову є ухвалою про повернення заяви заявнику, яка підлягає оскарженню відповідно до пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2021 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.
У серпні 2021 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
У визначений судом строк відзив на касаційну скаргу не надійшов.
Ухвалою Верховного Суду від 07 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
15 вересня 2021 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Передаючи справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду посилалась на наявність підстав для відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 
2021 року у справі № 686/32337/19, від 03 березня 2021 року у справі 
№ 753/11293/16, від 03 березня 2021 року у справі № 753/18694/18, 
від 24 березня 2021 року у справі № 613/1281/19, від 24 березня 2021 року 
у справі № 753/6582/18.
У вказаних судових рішеннях Верховного Суду у складі колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду сформульовано висновок, що ухвала суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічного позову підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.
Разом із тим, у судових рішеннях, які були прийняті раніше, Верховний Суд у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постановах від 22 січня 2020 року у справі № 931/643/19 та від 13 квітня 
2020 року у справі № 661/1609/19 дійшов протилежних висновків про те, що ухвала суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічного позову не входить до переліку ухвал, які оскаржуються окремо від рішення суду і передбачені частиною першою статті 353 ЦПК України, а отже не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.
Такий же підхід було застосовано Верховним Судом у складі колегій суддів Першої, Другої та Третьої судових палат Касаційного цивільного суду в ухвалах про відмову у відкритті касаційних проваджень від 27 червня 
2018 року у справі № 522/3234/16, від 15 червня 2020 року у справі 
№ 523/13515/19, від 17 лютого 2021 року у справі № 759/7587/20, 
від 24 червня 2021 року у справі № 711/4170/19.
Отже, наразі існує необхідність формування єдиної судової практики в питанні чи підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду ухвала суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічного позову.
Мотивами необхідності відступлення від висновків, викладених у вищевказаних постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, колегія суддів Першої судової палати зазначила те, що за змістом частини другої статті 352 ЦПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.
Натомість стаття 353 ЦПК України не передбачає можливості апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічного позову окремо від рішення суду.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.
Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
З огляду на викладене, справа підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
З огляду на вказане, справа розглядатиметься Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою 
статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Прийняти до розгляду справу за позовом концерна«Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 18 червня 2021 року.
Призначити справу № 333/6667/20 до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Направити учасникам справи копію цієї ухвали для відома. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає. 
 
Суддя-доповідач                                                                               Є. В. Синельников 
 
Судді:                                                                                                      В. С. Висоцька 
 
                                                                                                                  Б. І. Гулько 
 
                                                                                                                  В. І. Крат
 
                                                                                                                  Д. Д. Луспеник 
 
                                                                                                                  І. М. Фаловська
 
                                                                                                                  М. Є. Червинська