УХВАЛА
 
01 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 193/1234/19
провадження № 61-15540ск21 
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Максимовим Романом Ігоровичем, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Софіївська селищна рада Софіївського району Дніпропетровської області, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання частково припиненим права оренди земельної ділянки та визнання права користування земельною ділянкою, 
 
ВСТАНОВИВ :
 
16 вересня 2021 року ОСОБА_1 через представника з пропуском строку на касаційне оскарження засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення та просить поновити строк, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови вона отримала                   17 серпня 2021 року, проте докази на підтвердження вказаних обставин не надала.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху для подачі доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку та, окрім посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
На виконання вимог указаної ухвали ОСОБА_1 подала уточнену касаційну скаргу, в якій як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 3 (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах), а також посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, проте вказані пункти є взаємовиключними.
 
В уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки копія оскарженої постанови на її адресу та адресу представника не надсилалася, а отримана нею 17 серпня 2021 року в Дніпровському апеляційному суді, проте докази отримання оскарженої постанови в матеріалах справи відсутні. Після супровідного листа про направлення апеляційним судом копії оскарженої постанови на поштову адресу ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутнє підтвердження про отримання такої постанови, що на її думку, є підставою для поновлення пропущеного строку.
 
Указані посилання та додані до касаційної скарги докази не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки вони підтверджують факт направлення апеляційним судом копії оскарженої постанови                   ОСОБА_1 . Саме по собі посилання на те, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження про отримання оскарженої постанови 17 серпня 2021 року особисто ОСОБА_1 чи її представником також не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.
 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно подати уточнену касаційну скаргу із визначеною підставою касаційного оскарження та докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження або дати отримання копії оскарженої постанови.
 
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом з ініціативи суду.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

 
 
УХВАЛИВ :
 
Продовжити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2021 року для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                               Н. О. Антоненко