УХВАЛА

30 вересня 2021 року 
Київ
справа №200/9357/20-а
адміністративне провадження №К/9901/34188/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу Київської міської прокуратури на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року в справі №200/9357/20-а за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Восьмої кадрової комісії №13 від 09 липня 2020 року про неуспішне проходження атестації; 
- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора міста Києва від 09 вересня 2020 року №1875к про звільнення з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва та органів прокуратури; 
- поновити в Київській місцевій прокуратурі на новостворені посаді аналогічній за функціональними обов`язками посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва та органів прокуратури; 
- стягнути з Київської місцевої прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до п. 10  постанови КМУ від 08.02.1995 р. №100  з застосуванням коефіцієнту коригування заробітної плати, починаючи з 10 вересня 2020 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення восьмої кадрової комісії від 09 липня 2020 року № 13 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» щодо ОСОБА_2 ; визнано протиправним та скасовано наказ Прокуратури міста Києва № 1875к від 09 вересня 2020 року яким позивача звільнено з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва та органів прокуратури, у зв`язку з неуспішним проходженням атестації, на підставі пункту 9 частини першої  статті 51 Закону України «Про прокуратуру»  з 10 вересня 2020 року; поновлено позивача у Київській міській прокуратурі на новостворені посаді аналогічній за функціональними обов`язками посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва та органів прокуратури з 11 вересня 2020 року. Стягнути з Київської міської прокуратури на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 268004,66 грн. (двісті шістдесят вісім тисяч чотири гривні шістдесят шість копійок), утримавши при виплаті передбачені законом податки та інші обов`язкові платежі до бюджету. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 в Київській міській прокуратурі на посаді аналогічній за функціональними обов`язками посаді прокурора процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва та органів прокуратури.
Не погодившись із вказаними рішеннями, Київською міською прокуратурою подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 13 вересня 2021 року.
За правилами частини першої      статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України     за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Статтею 329 КАС України  передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою  статті 333 цього Кодексу.
З Єдиного державного реєстру судових рішень, КП «Діловодство спеціалізованого суду» та матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 22 червня 2021 року, повний текст складено 24 червня 2021 року, касаційну скаргу подано вперше 26 липня 2021 року (24 та 25 липня - вихідні дні), яку ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2021 року повернуто скаржнику, копію вказаної ухвали скаржником отримано 16 серпня 2021 року, а повторно подано касаційну скаргу 10 вересня 2021 року (відповідно до поштової відмітки на конверті), тобто майже через місяць після отримання копії ухвали про повернення касаційної скарги, що свідчить про необґрунтоване зволікання з боку скаржника щодо повторного звернення до касаційного суду з цією касаційною скаргою.
Водночас, у касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, проте обгрунтувань та доказів, які б підтверджували поважність зволікання з повторним зверненням до суду, скаржником не надано. 
Верховний Суд зауважує, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду касаційної інстанції, проте це не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього. 
Крім того, подання первинної касаційної скарги у встановлений законом строк не передбачає зупинення строку на касаційне оскарження для нього та можливості у зв`язку з цим у подальшому свавільно розпоряджатися часом на касаційне оскарження.
Статтею 44 КАС України     передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Суд звертає увагу скаржника, що для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі посилання повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
З урахуванням викладеного, скаржнику необхідно було б надати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з належним обґрунтуванням та доказами поважності причин пропуску такого строку. 
Разом з тим, всупереч вимогам частини четвертої  статті 330 КАС України, до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у повному обсязі.
Так, Київською міською прокуратурою сплачено судовий збір у розмірі 7567,32 грн.
За приписами частини другої статті 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір".
За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої  статті 4 Закону України «Про судовий збір»  ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої  статті 4 Закону України «Про судовий збір»  за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сума судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Згідно з абзацом 2 частини третьої  статті 6 Закону України «Про судовий збір»  за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»  установлено, що з 01 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2102,00 грн.
Із текстів рішень судів попередніх інстанцій встановлено, що за наслідками розгляду позовної заяви у цій справі, задоволено майнову вимогу позивача у розмірі 268004,66 грн, дві позовних вимоги немайнового характеру.
Отже, судовий збір, який підлягає сплаті, становить 8723,30 грн (2102х0,4х2)+2680,05) х 200%).
Таким чином, Київській міській прокуратурі необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1155,98 грн (8723,30-7567,32).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/ 22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код  класифікації доходів бюджету: 22030102    «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________    (ПІБ чи назва установи, організації позивача),    на рішення від ______    (Дата оскаржуваного рішення)    по справі _________(Номер справи),    ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд)    (назва суду, де розглядається справа).
Згідно із частиною другою  статті 332 КАС України  до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей  169,  332 КАС України  касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку, а також документа про сплату судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями  169,  332 КАС України,
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Київської міської прокуратури на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року в справі №200/9357/20-а за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху (в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження), в установлений судом строк, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
У разі невиконання вимог ухвали суду в іншій частині, в установлений судом строк, касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
 Судді           	М. В. Білак	
 	О. В. Калашнікова