УХВАЛА

25 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 520/17680/14-а
провадження № К/9901/40212/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Кашпур О. В., Шевцової Н. В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про оскарження відмови у доступі до інформації,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати протиправною бездіяльність Департаменту комунальної власності Одеської міської ради щодо ненадання інформації ОСОБА_1 на його звернення про вільні земельні ділянки для безкоштовної приватизації та зобов`язати Департамент комунальної власності Одеської міської ради надати достовірну, точну та повну інформацію на заяву ОСОБА_1 щодо наявності вільних земельних ділянок за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,10 га для безкоштовної приватизації.
Постановою Київського районного суду міста Одеси від 20 березня 2015 року позов задоволено. Визнано неправомірною відмову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в ненаданні ОСОБА_1 інформації про наявність земельних ділянок в межах міста Одеси, що можуть бути використані під індивідуальну забудову. Зобов`язано Департамент комунальної власності Одеської міської ради надати ОСОБА_1 письмову інформацію про наявність земельних ділянок в межах міста Одеси, що можуть бути використані під індивідуальну забудову.
Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 15 липня 2015 року скасував постанову Київського районного суду міста Одеси від 20 березня 2015 року та прийняв нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 02 листопада 2016 року постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2015 року - скасував, залишивши в силі постанову Київського районного суду міста Одеси від 20 березня 2015 року.
05 лютого 2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 23 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа залишено без задоволення.
Позивач оскаржив це рішення в апеляційному порядку.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у задоволенні заяви апелянта про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду: доказів сплати судового збору у сумі 2270 грн або відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за 2020 рік, а також заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних причин такого поновлення.
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04 жовтня 2021 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 23 лютого 2021 року у цій справі.
Вважаючи ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року постановленою з порушенням вимог процесуального закону, позивач оскаржив її у касаційному порядку.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги та додані до неї документи, суд установив таке.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції констатував, що станом на 04 жовтня 2021 року ОСОБА_1 не виконано вимоги ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року, зокрема до суду не надано заяву про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних причин такого поновлення.
Доводи касаційної скарги зводяться до помилкового висновку суду апеляційної інстанції  з огляду на поважні причини пропуску строку на апеляційне провадження, оскільки позивача було госпіталізовано із закритим переломом обох щиколоток та заднього краю великогомілкової кістки лівої гомілки зі зміщенням уламків і вивихом ступні назад. Стверджує, що вказані підстави позивач зазначав у клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, яке було додано до апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 23 лютого 2021 року.
Так, з ухвали суду апеляційної інстанції від 25 серпня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху висновується, що разом з апеляційною скаргою позивачем подано клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого вказано, що 05 січня 2021 року його було госпіталізовано із закритим переломом обох щиколоток та заднього краю великогомілкової кістки лівої гомілки зі зміщенням уламків і вивихом ступні назад. Позивач вказав, що зазначена травма та довга реабілітація після перелому призвели до того, що йому складно пересуватись. Крім того, в обґрунтування поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження позивач посилався на складну епідеміологічну ситуацію та запровадження Кабінетом Міністрів України карантину на всій території України.
У підтвердження доводів наведеного клопотання позивач надав до суду Виписки № 189, про те, що ОСОБА_1 у період з 05 січня 2021 року до 26 січня 2021 року перебував на стаціонарному лікуванні із закритим переломом обох щиколоток та заднього краю великогомілкової кістки лівої гомілки зі зміщенням уламків і вивихом ступні назад. 14 січня 2021 року ОСОБА_1 було прооперовано, а при виписці ОСОБА_1 26 січня 2021 року було надано рекомендацію щодо іммобілізації ОСОБА_1 протягом 6 тижнів з моменту операції, тобто приблизно до кінця лютого 2021 року. Жодних інших відомостей, що б свідчили про наявність обставин, які б заважали ОСОБА_1 звернутись до суду у період з березня 2021 року до серпня 2021 року матеріали апеляційної скарги не містять.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Слід зазначити, що як в оскаржуваній ухвалі про відмову у відкритті апеляційного провадження, так і в касаційній скарзі, не міститься інформація про надіслання позивачем на вимогу ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних причин такого поновлення, що свідчить про невиконання вимог вказаної ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху.
Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску апелянтом строку на касаційне оскарження та невиконання вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року, правильно застосував положення частини третьої статті 298 та пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини, оскільки позивачем не додано клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження з обґрунтуванням наявності обставин, які б заважали ОСОБА_1 звернутись до суду у період з березня 2021 року до серпня 2021 року.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає і ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України, 
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 520/17680/14-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про оскарження відмови у доступі до інформації.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                    О. В. Кашпур
                                                                                                    
                                                                                                    Н. В. Шевцова