Справа № 297/3086/21 

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

13.10.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , 
                                        в с т а н о в и в:
Постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 січня 2021 року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, з вищою освітою, громадянина України, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і провадження у справі закрито з оголошенням ОСОБА_1 усного зауваження.
Згідно з постановою, 26 грудня 2020 року, об 11 год 30 хв, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » в м. Берегово по вул. Рошошкерт, рухаючись заднім ходом, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Elantra», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_2 , який знаходився поруч зліва. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України. 
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки такий пропущено через поважні причини. При цьому, ОСОБА_1 зазначає, що копія оскаржуваної постанови йому не надсилалась, зі змістом судового рішення ознайомився у серпні 2021 року, коли ОСОБА_2 пред`явила вимогу матеріального характеру щодо відшкодування шкоди унаслідок ДТП. При цьому, викладені у судовому рішенні висновки суду вважає необґрунтованими, постанову незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував фактичні обставини справи, не врахував доводи ОСОБА_1 , наведені у поясненнях, наданих працівникам поліції, де ОСОБА_1 вину не визнав та безпідставно взяв до уваги позицію адвоката, яка суперечила позиції самого апелянта. ОСОБА_1 стверджує, що був позбавлений належного судового розгляду, оскільки, окрім іншого, його намір надати суду додаткові докази - пояснення свідків, був проігнорований. Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його пропущено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 18.01.2021, що свідчить про те, що останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 30.01.2021 включно.
З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 виготовив та подав безпосередньо до суду першої інстанції 18.08.2021, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 18.01.2021, який на переконання апеляційного суду є значним.
Апеляційним судом не встановлено поважних причин, із яких ОСОБА_1 не подав апеляційну скаргу в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 30.01.2021 включно).
Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у місцевому суді, при цьому має місце той факт, що адвокатом Логаєм І. І., який діяв в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 18.01.2021 до суду першої інстанції була подана заява, в якій адвокат просив розглянути справу без їх участі. 
З матеріалів справи також убачається, що копія оскаржуваної постанови направлена ОСОБА_1 21.01.2021, тобто у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП трьохденний строк (а. с. 14).
Проте, ОСОБА_1 без поважних причин не оскаржив у встановлений законом строк постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим, чи обставини, внаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18.01.2021 є день її проголошення, а не отримання її копії, і будь-яких підстав вважати, що такий строк ОСОБА_1 пропущено через поважні причини немає
Разом із тим, ОСОБА_3 не вказує на будь-які обставини, які перешкодили йому подати апеляційну скаргу в установлений законом строк, і які можна було б визнати поважними причинами пропуску такого строку. Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги пояснення ОСОБА_3 , відповідно до яких саме пред`явлення до нього гр. ОСОБА_4 у серпні 2021 року цивільного позову про відшкодування завданої у зв`язку з ДТП матеріальної шкоди змусило його подати апеляційну скаргу на судове рішення. Вказані пояснення апеляційний суд, з огляду на вищевказане, не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення. 
При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд у порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.
Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи те, що апелянтом не наведено жодних доказів та мотивів про поважність причин, які позбавили його можливості оскаржити постанову судді у межах передбаченого законом строку, апеляційний суд доходить висновку про те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення від 18.01.2021, у зв`язку з чим, клопотання про поновлення строку є необґрунтованим і відсутні підстави для його поновлення.
Тому, апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню ОСОБА_1 як особі, що її подала.
Приймаючи рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                                               П О С Т А Н О В И В :
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративного правопорушення з оголошенням ОСОБА_1 усного зауваження, - повернути ОСОБА_1 разом із доданими до неї матеріалами як особі, що їх подала, а також надіслати йому копію постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя      І. В. Стан