ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 р.	Справа № 440/5226/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С
представника позивача Лучко Т.І., 
представника відповідача Микитенка Д.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2020, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 14.08.20 року по справі № 440/5226/19
          за позовом      Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
          до      Головного управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ 44057192)             
          про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.09.19 №№ 0001321305, 0001331305.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставність висновків документальної позапланової невиїзної перевірки щодо порушення ОСОБА_1 вимог податкового законодавства в частині необхідності сплати акцизного податку та подання декларації з акцизного податку за жовтень 2017 року. За твердженням позивача, належний йому на праві приватної власності вантажний автомобіль після його переобладнання не відноситься до об`єктів оподаткування акцизним податком.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. 
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що 03.11.2017 року він в ТСЦ № 5347 МВС м. Пирятин Полтавської області перереєстрував ввезений на митну територію України транспортний засіб RENAULT TRAFIC ДНЗ НОМЕР_1 2013 року випуску № кузова НОМЕР_2 , колір білий , об`єм двигуна 1995 см. куб., тип. палива дизельне паливо, дата первинної реєстрації 06.10.2017 р. свідоцтво № НОМЕР_3 , власник ОСОБА_1 у зв`язку з переобладнанням, відповідно до висновку науково-технічної експертизи № 482251 та акт технічної експертизи про відповідність конструкції та технічного стану переобладнаного транспортного засобу вимогам безпеки руху від 11.10.2017 року Ф5-40015\15 ДП «ДЕРЖАВТОТРАНСНДІПРОЕКТ».
Відповідно до даного висновку, та згідно ДСТУ 2984-95 переобладнаний колісний транспортний засіб відноситься до типу вантажопасажирських автомобілів (Порядок затвердження конструкції транспортних засобів,їх частин та обладнання, затвердженим Наказом Міністерства інфраструктури України 17.08.2012 р. № 521 -категорія N1).
Оскільки в даному транспортному засобі не було змінено товарну позицію 8704 ( Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів) згідно з УКТ ЗЕД), включаючи вантажопасажирські автомобілї-фургони, гоночні автомобілі, у тому числі автомобілі, які в установленому законодавством порядку подаються до органів, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, для реєстрації або перереєстрації у зв`язку із зміною моделі транспортного засобу, що до переобладнання під час ввезення відповідала товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, а після переобладнання відповідає товарній позиції 8703 з УКТ ЗЕД, а якщо відповідна зміна не була проведена, то вищезгаданий автомобіль не підлягає сплаті акцизного податку.
Позивач вважає, що рішення суду першої інстанції з приводу відмови в задоволенні позовної заяви є помилковим.
На думку позивача, вищезазначений акт визнаю не законним, оскільки не має підстав вважати, вказаний транспортний засіб RENAULT TRAFIC ДНЗ НОМЕР_1 2013 року випуску, легковим автомобілем.
Переобладнання здійснювалось (у межах категорії) де домінування є перевезення вантажу, що автоматично виключає автомобілі категорії «легковий автомобіль», який за своєю конструкцією таобладцання призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.
Автомобіль категорії «Легковий автомобіль» пристосований виключно для перевезення пасажирів, але ні як не для перевезення вантажу.
Позивач наголошує, що оскільки, в реєстраційних документах внесені відповідні зміни але не відбулося перереєстрація ТЗ з вантажного автомобіля в легковий автомобіль, той зобов`язання про сплату акцизного збору є безпідставними.
Відповідно до абзацу 5 п. 215.1 ст.215 Кодексу визначено, що до підакцизних товарів належать автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 9 осіб і більше, транспортні засоби не для перевезення вантажу.
Відповідач скористався своїм правом та надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що листом з Територіального сервісного центру № 5347 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2019 № 83 (вх. 4981/10/16-31-55-12 від 29.01.2019) повідомлено що 03.11.2017 року гр. ОСОБА_1 проводив перереєстрацію транспортного засобу у зв`язку з переобладнанням автомобіля RENAULT TRAFIC, ДНЗ НОМЕР_1 , 2013 року випуску, в ТЦС 5347 м. Пирятин Полтавської області. Цим же Листом надано копії Документів, які були підставою Для перереєстрації вищевказаного автомобіля у зв`язку з переобладнанням, а саме: Висновок Науково - технічної експертизи № 482251 та акт Технічної експертизи про відповідність конструкції та технічного стану переобладнаного транспортного засобу вимогам безпеки руху від 12.10.2017 №Ф5-40015/15.
У висновку науково - технічної експертизи № 482251 від 11.10.2017 зазначено, що згідно з рішенням експертної групи (протокол засідання №3999 від 11.10.2017) ДП «ДЕРЖАВТОТРАНСНДІІ1РОЕКТ» погоджує можливість переобладнання вантажного автомобіля RENAULT TRAFIC (Фургон), реєстраційний №           НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , рік виготовлення 2013.
Переобладнання полягає у зміні конструкції автомобіля у вантажопасажирський для перевезення п`яти пасажирів (крім водія) вантажу.
ТОВ «БОСС АВТО — ТЕХНОЛОГІЯ» надано Додаток № 5 до п. 37 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а. також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, а саме: АКТ ТЕХНІЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ про відповідність конструкції та технічного стану переобладнаного транспортного засобу вимогам безпеки дорожнього руху Ф5-40015/15 від 12.10.2017.
Відповідач вважає, що переобладнаний транспортний засіб RENAULT TRAFIC, реєстраційний, номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2013 року випуску, після переобладнання за своїми характеристиками відповідає класифікації «автомобіль легковий».
Крім того, відповідач вказує, що в підпункті 215.3.5 п. 215.3 ст.215 ПК України зазначено, що до коду товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД 8703 відносяться автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі -фургони та гоночні автомобілі.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.
Представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Головним управлінням ДПС у Полтавській області у період з 15.08.2019 по 21.08.2019 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питання нарахування і сплати акцизного податку за жовтень 2017 року при перереєстрації транспортного засобу, результати якої оформлені актом від 29.08.2019 №1049/16-31-13-05-11/ НОМЕР_4 (а.с. 92-101).
Перевіркою встановлено, що позивачем у жовтні 2017 року ввезено на митну територію України транспортний засіб RENAULT TRAFIC (вантажний фургон), д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску. 
03.11.2017 ОСОБА_1 у ТСЦ №5347 РСЦ МВС по Полтавській області здійснив перереєстрацію вказаного транспортного засобу з огляду на його переобладнання, що полягало у зміні конструкції автомобіля з вантажного у вантажопасажирський для перевезення п`яти пасажирів (крім водія) та вантажу. 
На цій підставі відповідач дійшов висновку, що внаслідок переобладнання автомобіля він набув ознак транспортного засобу, що відноситься до товарів за кодом УКТ ЗЕД 8703, які є об`єктом оподаткування акцизним податком, а відтак зазначив, що ОСОБА_1 порушені вимоги підпункту 223.2 статті 223 ПК України в частині неподання податкової декларації з акцизного податку за жовтень 2017 року, а також вимог підпункту 212.1.14 пункту 212.1, підпункту 213.1.11 пункту 213.1 статті 213, пункту 216.11 статті 216 ПК України, наслідком чого визначено заниження позивачем зобов`язання зі сплати акцизного податку на 119835,41 грн.  
Заперечення позивача на акт перевірки відхилені листом Головного управління ДПС у Полтавській області від 24.09.2019 №Л/302/1631-33-05-17 (а.с. 57-61).
27.09.2019 Головним управлінням ДПС у Полтавській області сформовані податкові повідомлення-рішення: 
№0001331305 про застосування до ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 170,00 грн за порушення вимог підпункту 223.2 статті 223 ПК України, що полягали у неподанні позивачем податкової декларації з акцизного податку за жовтень 2017 року (а.с. 103, 104);
№0001321305 про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання зі сплати акцизного податку загалом у розмірі 149794,26 грн (у т.ч., 119835,41 грн - основний платіж, 29958,85 грн - штрафні (фінансові) санкції) (а.с. 102, 105).
Рішенням ДПС України від 13.11.2019 №Л/99-00-08-05-04-14 скаргу ОСОБА_1 на податкові повідомлення-рішення залишено без розгляду (а.с. 46-47).
Не погодившись із зазначеними вище податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу, позивач оскаржив їх до суду.  
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що належний позивачу автомобіль в силу положень підпункту 215.3.5-1 пункту 215.3 статті 215 ПК України відноситься до підакцизних товарів, а тому у ОСОБА_1 наявний обов`язок зі сплати акцизного податку та подання контролюючому органу податкової декларації з цього податку. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) - тут та надалі у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) урегульовано Податковим кодексом України.
Так, відповідно до підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).
За змістом підпункту 212.1.14 пункту 212.1 статті 212 ПК України платником акцизного податку визначено особу - власника ввезеного на митну територію України вантажного транспортного засобу, що переобладнується у легковий автомобіль, з якого справляється акцизний податок. 
У силу положень підпункту 213.1.11 пункту 213.1 статті 213 ПК України об`єктами оподаткування є операції з переобладнання ввезеного на митну територію України транспортного засобу у підакцизний легковий автомобіль.
Пункт 215.1 статті 215 ПК України визначено, що до підакцизних товарів відносяться, зокрема автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів. 
Згідно з пунктом 216.11 статті 216 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі здійснення переобладнання вантажного транспортного засобу, який відповідає товарній позиції 8704 згідно з УКТ ЗЕД, у легковий автомобіль, який відповідає товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, є дата видачі документа про відповідність переобладнаного автомобіля вимогам безпеки дорожнього руху. У цьому випадку акцизний податок сплачується власником такого транспортного засобу не пізніше дати подання документів до органу внутрішніх справ України для реєстрації або перереєстрації такого транспортного засобу.
Слід зазначити, що відповідно до пункту 223.2 статті 223 ПК України платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5 1, 215.3.5 2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що належний позивачу автомобіль RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, після його переобладнання являє собою транспортний засіб призначений для перевезення п`яти пасажирів (крім водія) та вантажів, тобто є вантажопасажирським автомобілем (а.с. 14).  
У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 зазначено, що транспортний засіб RENAULT TRAFIC, тип - загальний вантажний, вантажопасажирський, кількість місць для сидіння з місцем водія - шість (а.с. 11-12).
Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , стосовно того, що належний йому на праві власності автомобіль відноситься до вантажопасажирських та призначений для перевезення не більше шести осіб, отже зазначений автомобіль не є підакцизним товаром, а тому у нього відсутній обов`язок зі сплати акцизного податку та звітування про нарахування акцизного податку шляхом подання податкової декларації, колегія суддів зазначає наступне.
Перелік підакцизних товарів конкретизовано у підпункті 215.3.5-1 пункту 215.3 статті 215 ПК України, відповідно до якої податок справляється з автомобілів легкових та інших моторних транспортних засобів, призначених головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів, зазначених у товарній позиції 8702 згідно з УКТ ЗЕД), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони, у тому числі автомобілі, які в установленому законодавством порядку подаються до органів внутрішніх справ України для реєстрації або перереєстрації у зв`язку зі зміною моделі транспортного засобу, яка до переобладнання під час ввезення відповідала товарній позиції 8704 згідно з УКТ ЗЕД, а після переобладнання відповідає товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД.
Колегія суддів враховує положення Закону України "Про Митний тариф України" від 19.09.2013 №584-VII в якому визначено, що у товарній позиції 8703 УКТ ЗЕД обліковуються автомобiлi легковi та iншi моторні транспортнi засоби, призначенi головним чином для перевезення людей (крiм моторних транспортних засобів товарної позицiї 8702), включаючи вантажопасажирськi автомобiлi-фургони та гоночнi автомобiлi. 
Наказом ДФС України від 9.06.2015 №401 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.
Отже, аналізуючи зміст пояснень до групи 87 УКТ ЗЕД у товарній позиції 8703 термін “вантажопасажирський автомобіль-фургон”, колегія суддів звертає увагу, що транспортний засіб, що має максимально 9 місць для сидіння (включаючи водія), внутрішній простір якого може без конструктивних змін використовуватися для перевезення як людей, так і вантажів.
Деякі моторні транспортні засоби цієї товарної позиції характеризуються певними ознаками, які свідчать про те, що дані транспортні засоби сконструйовані для перевезення пасажирів, а не для перевезення вантажів (товарна позиція 8704). Такі ознаки враховуються у випадку, якщо моторний транспортний засіб, зазвичай, має повну масу не більш як 5 т і має єдиний замкнутий внутрішній простір, який включає одну зону для водія і пасажирів і другу зону, яка може бути використана для перевезення як пасажирів так і вантажів. До цієї групи моторних транспортних засобів відносяться автомобілі, відомі як “багатоцільові транспортні засоби”, (наприклад, транспортні засоби типу “фургон”, автомобілі для активного відпочинку (sport utіlіty vehіcle  - SUV), деякі автомобілі з кузовом типу “пікап”). Характерними ознаками конструкції цих транспортних засобів, як правило, є:
(а) наявність постійно встановлених сидінь із пристроями безпеки (наприклад, з ременями безпеки або із місцями для кріплення та/або пристосуваннями для встановлення ременів безпеки) для кожного пасажира, або наявність стаціонарних місць для кріплення та/або пристосувань для встановлення сидінь і пристроїв безпеки у задній зоні салону позаду зони для водія і передніх пасажирів, такі сидіння можуть  бути фіксованими, такими, що складаються, такими, що знімаються, на анкерному кріпленні, або виносними;
(b) наявність вікон у двох бокових панелях задньої частини кузова;
(с) наявність дверей з вікнами, що ковзають, відкриваються назовні або піднімаються вгору,  розташованих  на бокових панелях або у задній частині кузова;
(d) відсутність стаціонарної панелі або перегородки між зоною для водія з передніми пасажирами і задньою зоною, яка може бути використана для перевезення як пасажирів, так і вантажів;
(е) наявність ознак комфорту і оздоблення внутрішнього простору, а також пристосувань (аксесуарів) у внутрішньому просторі всього салону транспортного засобу, які властиві пасажирським салонам транспортних засобів (наприклад, килимове покриття, вентиляція, внутрішнє освітлення, попільнички).
Ця товарна позиція включає багатоцільові транспортні засоби, такі як транспортні засоби, призначені для перевезення як людей, так і вантажів, зокрема, типу “фургон”.
Транспортні засоби типу “фургон”, обладнані більше, ніж одним рядом сидінь, повинні відповідати критеріям, наведеним вище у поясненнях до ГС до товарної позиції 8703.
Проте, транспортні засоби типу “фургон”, обладнані одним рядом сидінь, які не мають стаціонарних місць для кріплення та спеціальних пристосувань для встановлення сидінь та засобів безпеки (паси безпеки тощо) у задній зоні транспортного засобу, незалежно від того, чи обладнані вони стаціонарною перегородкою між зоною для перевезення пасажирів та зоною для перевезення вантажів чи ні, а також незалежно від того, чи мають вони вікна в задній панелі, повинні класифікуватися у товарній позиції 8704.
Дослідивши копію висновку науково-технічної експертизи від 11.10.2017 №482251, який міститься в матеріалах справи, колегія суддів встановила такі обставини: належний позивачу автомобіль є багатоцільовим автомобілем, який випускається в модифікаціях як для перевезення вантажу, так і для перевезення пасажирів; повна маса автомобіля - 2950,00 кг; місць для сидіння - шість, включаючи місце водія та п`ять пасажирських місць, що розташовані у два ряди; внутрішній простір автомобіля без конструктивних змін може використовуватися для перевезення як людей, так і вантажів (перегородку між кабіною водія і вантажним відділенням кузова автомобіля демонтовано). 
Отже, з урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку, що належний ОСОБА_1 автомобіль підпадає під визначення вантажопасажирського автомобіля-фургона та відноситься до товарної позиції 8703 УКТ ЗЕД. 
Та як наслідок, в силу положень підпункту 215.3.5-1 пункту 215.3 статті 215 ПК України відноситься до підакцизних товарів, а тому у ОСОБА_1 наявний обов`язок зі сплати акцизного податку та подання контролюючому органу податкової декларації з цього податку. 
Позивач, всупереч вимогам частини першої статті 9, частини першої статті 77  КАС України, не надав до суду як першої так і апеляційної інстанції доказів на спростування висновків податкового органу про порушення вимог податкового законодавства.
Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, аналізуючи наведені норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належний ОСОБА_1 автомобіль підпадає під визначення вантажопасажирського автомобіля-фургона та відноситься до товарної позиції 8703 УКТ ЗЕД (тобто підакцизний товар), а отже податкові повідомлення-рішення: №0001331305 про застосування до ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 170,00 грн за порушення вимог підпункту 223.2 статті 223 ПК України, що полягали у неподанні позивачем податкової декларації з акцизного податку за жовтень 2017 року та №0001321305 про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання зі сплати акцизного податку загалом у розмірі 149794,26 грн (у т.ч., 119835,41 грн - основний платіж, 29958,85 грн - штрафні (фінансові) санкції) сформовані правомірно, в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 року по справі № 440/5226/19 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 по справі № 440/5226/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  18.10.2021 року