КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

    Апеляційне провадження                                                                   Доповідач - Кулікова С.В.
   №  22-ц/824/14296/2021

 
                                                  П О С Т А Н О В А
 
                                 І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                                       Справа № 761/5784/20
 
11 листопада 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді   - Кулікової С.В.
суддів                         - Заришняк Г.М.
                                   - Рубан С.М.
при секретарі             - Климчук Т.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року, постановлену під головуванням судді Мальцева Д.О., у цивільній справі за скаргою стягувача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк  «Укргазбанк» на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Городня Ганни Юріївни, боржник - ОСОБА_1 ,-
 
в с т а н о в и в :
 
У лютому 2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Городня Г.Ю., у якій просило визнати дії державного виконавця неправомірними, скасувати постанову від 07.06.2019 року про закінчення виконавчого провадження №56756434, зобов`язати державного виконавця відновити виконавче провадження №56756434, повернути державному виконавцю оригінал виконавчого листа №2-7348/10.
Вимоги скарги обґрунтовувало тим, що Шевченківським районним судом м. Києва 12.08.2010 року був виданий виконавчий лист № 2-7348/10 з примусового виконання рішення від 17.05.2010 року, яким було вирішено: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору у розмірі 76 904,51 доларів США, що еквівалентно 612 582,87 грн. та 49 173,11 грн., а всього 661 755,98 грн., судовий збір у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. а всього підлягає стягненню 663 575,98 грн.; звернути стягнення на предмет застави автомобіль Mersedes Bens модель S 350, випуску 2008 року, номерний знак НОМЕР_1 .
В ході проведення виконавчих дій з примусового виконання рішення суду було звернуто стягнення на автомобіль Mersedes Bens модель S 350, випуску 2008 року. За рахунок коштів отриманих від реалізації автотранспортного засобу частково задоволено вимоги АБ «Укргазбанк» в сумі 239 150,34 грн.
Пред`являючи повторно у липні 2018 року виконавчий лист № 2-7348/10 до примусового виконання, стягувач у поданій заяві просив відділ державної виконавчої служби  вжити заходів щодо подальшого виконання виконавчого листа, за яким залишок заборгованості становить 424 425,64 грн.
12.07.2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Городньою Г.Ю. було відкрито виконавче провадження № 56756434 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7348/10, залишок заборгованості за яким становив 424 425,64 грн.
Однак, 07.06.2019 року старший державний виконавець, виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 5678566434, в якій зазначив, що виконавчий документ виконано фактично, резолютивною частиною виконавчого документа передбачено звернення стягнення на предмет застави, а саме автомобіль Mersedes Bens модель S 350, випуску 2008 року, номерний знак НОМЕР_1 реалізовано. За рахунок коштів отриманих від реалізації транспортного засобу частково задоволено вимоги стягувача.
Вважає, що дії державного виконавця щодо винесення постанови від 07.06.2019 року про закінчення виконавчого провадження № 56756434 є неправомірними, оскільки не було вжито всіх заходів спрямованих на повне виконання рішення суду чим порушив законні права АБ «Укргазбанк».
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року скаргу стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк» на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Городньої Г.Ю., боржник - ОСОБА_1 , задоволено.
Визнано дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Городня Г.Ю. по винесенню 07.06.2019 року постанови про закінчення виконавчого провадження №56756434 неправомірними.
Зобов`язано старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Городню Г.Ю. відновити виконавче провадження №56756434.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.
Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що суд дійшов помилкового висновку про неправомірність дій  державного виконавця по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки як вбачається з рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17.05.2010 року, на виконання якого і був виданий виконавчий документ, у ньому чітко визначено спосіб виконання рішення - шляхом звернення стягнення на предмет застави автомобіль Mersedes Bens модель S 350, випуску 2008 року, номерний знак НОМЕР_1 . Оскільки рішення суду виконано, а саме було звернуто стягнення на предмет застави - реалізовано автомобіль Mersedes Bens модель S 350, випуску 2008 року, державний виконавець виносячи постанову про закінчення виконавчого провадження діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Звертала увагу на те, що суд першої інстанції не урахував висновків викладених  у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 2-412/10, а саме, що намагання виконавця забезпечити виконання рішення суду за допомогою заходів, яке прямо не передбачені цим рішенням, та без дотримання порядку зміни способу виконання рішення - є втручанням у право боржника на мирне володіння майном. 
Вважає, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець діяла в межах своїх повноважень, у законодавчо встановлений спосіб, не змінюючи спосіб виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, який було реалізовано у встановленому законом порядку.
При цьому, зауважувала, що АТ «Укргазбанк» не позбавлений права звернутися з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, якщо вважає,що судом у рішенні Шевченківського районного суду міста Києва від 17.05.2010 року невірно визначено спосіб захисту цивільного права - звернення стягнення на предмет застави, замість стягнення кредитної заборгованості.
У відзиві на апеляційну скаргу, АТ «Укргазбанк» просив залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року - без змін, посилаючись на те, що вона постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права. 
В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк» - Мала В.В. проти доводів апеляційної скарги заперечувала та просила залишити її без задоволення.
Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Судом встановлено, що Шевченківським районним судом м. Києва 12 серпня 2010 року на виконання судового рішення від 17 травня 2010 року, яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору у розмірі 76 904,51 доларів США, що еквівалентно 612 582,87 грн. та 49 173,11 грн., а всього 661 755,98 грн., судовий збір у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 663 575,98 грн.; звернено стягнення на предмет застави: автомобіль Mersedes Bens модель S 350, випуску 2008 року, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , видано виконавчий лист № 2-7348/10.
26.06.2012 року автомобіль Mersedes Benz S350 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , реалізовано на прилюдних торгах за 266 022,60 грн.
У липні 2018 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-7348/10, в якій просило винести постанову про відкриття виконавчого провадження та стягнути залишок заборгованості, який підлягає подальшому стягненню в розмірі 424 425,64 грн.
12.07.2018 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Городньою Ганною Юріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56756434 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-7348/10, виданого 12.08.2010 року, про стягнення із боржника - ОСОБА_1 боргу у сумі 424 425,64 грн.
23.07.2018 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Городньою Ганною Юріївною винесено постанову про арешт майна боржника.
07.06.2019 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Городньою Ганною Юріївною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №56756434 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-7348/10, виданого 12.08.2010 року, про стягнення із боржника - ОСОБА_1 боргу у сумі 424 425,64 грн. Виконавець вказав, що виконавчий документ фактично виконано, оскільки резолютивною частиною виконавчого документа передбачено звернення стягнення на предмет застави - автомобіль Mersedes Benz S350 2008 року випуску, який реалізовано.
Задовольняючи скаргу на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що виконавцем не здійснено ряд послідовних заходів для забезпечення виконання рішення суду, при цьому закривши виконавче провадження не виконавши рішення суду у повному обсязі, у зв`язку з наведеним, суд вважав, що в межах розгляду даної справи, права позивача, які були порушені бездіяльністю відповідача, мають бути відновлені шляхом визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанови від 07.06.2019 року про закінчення виконавчого провадження №56756434, зобов`язання державного виконавця відновити виконавче провадження №56756434.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Romanczyk v. France (Romanczyk проти Франції).
Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено,своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на день винесення постанови) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно.
Згідно із частиною п`ятою статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на день винесення постанови) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків встановлених статтею 22 цього Закону.
Згідно з частиною першою статті 23 Закону України «Про виконавче провадження»  (в редакції станом на день винесення постанови) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.
Згідно з пунктом 5 розділу XIII «Прикінцеві те перехідні положення» зазначеного закону, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Відповідно до пункту 7 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIIIвиконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України«Про виконавче провадження»виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 травня 2010 року позовні вимоги  ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору у розмірі 76 904,51 доларів США, що еквівалентно 612 582,87 грн. та 49 173,11 грн., а всього 661 755,98 грн., судовий збір у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 663 575,98 грн.; 
Звернено стягнення на предмет застави: автомобіль Mersedes Bens модель S 350, випуску 2008 року, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , видано виконавчий лист № 2-7348/10.
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 травня 2010 року було виконано частково, 26.06.2012 року автомобіль Mersedes Benz S350 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , реалізовано на прилюдних торгах за 266 022,60 грн.
Суд першої інстанції встановивши, що рішення суду фактично не було виконано у повній мірі згідно з виконавчим документом, дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстав для закінчення виконавчого провадження не було.
Таким чином, дії державного виконавця в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження не ґрунтуються на нормах Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги ПАТ АБ «Укргазбанк». 
З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження у повній мірі відповідали положенням Закону України «Про виконавче провадження».
Слід зазначити, що як встановлено судом апеляційної інстанції боржником не виконано рішення суду в частині погашення боргу за кредитним договором у розмірі, встановленому рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 травня 2010 року
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не урахував висновків викладених  у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 2-412/10, колегія суддів відхиляє, оскільки висновки викладені у вказаній постанові зроблено за інших обставин справи, що не є тотожними з даною справою. 
Інші твердження в апеляційній скарзі також не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відхиляються судом апеляційної інстанції.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а відтак підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку   до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.    
 
Повний текст постанови складено 12 листопада 2021 року.
    
          Головуючий:                                          Судді: