ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/1824/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.
секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:
Прокурор - Ейсмонт С.О.
від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях - Десятова Н.А.
від ДП “Білгород-Дністровський морський торговельний порт” - Кітенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ”
на рішення Господарського суду Одеської області від 09.06.2021
по справі №916/1824/20
за позовом Першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях 
до Приватного підприємства “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт” 
про стягнення, розірвання договору оренди, зобов`язання повернути державне нерухоме майно

ВСТАНОВИВ
Перший заступник прокурора Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Приватного підприємства “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” про:
- стягнення з ПП “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” на користь Державного бюджету України заборгованості за договором оренди нерухомого майна від 30.10.2015 (в редакції від 01.08.2016) в розмірі 1105111,86 грн. та пені в розмірі 71916,94 грн.;
- розірвання договору оренди державного нерухомого майна від 30.10.2015 (обліковий №209840911243/1), укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ПП “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” (в редакції від 01.08.2016);
- зобов`язання ПП “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” повернути державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та передачу ДП “Білгород-Дністровський морський торговельний порт” орендованого за договором оренди від 30.10.2015 (в редакції від 01.08.2016) державного нерухомого майна, загальною площею 5939,3 кв.м, розташованого за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Приморська, 1, а саме: будівлі адміністративно-побутового призначення №1 п/п Бугаз, площею 141,10 кв.м; будівлі адміністративно-побутового призначення №2 п/п Бугаз, площею 274,90 кв.м; будівлі складу ПММ п/п Бугаз, загальною площею 55,1 кв.м; майданчику прикордонного причалу п/п Бугаз, площею 3600,00 кв.м; складу критого №1 п/п Бугаз (рамповий), площею 1868,20 кв.м.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди державного нерухомого майна в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів. 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.06.2021:
- закрито провадження у справі №916/1824/20 за позовом Першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Приватного підприємства “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт” про стягнення, розірвання договору оренди, зобов`язання повернути державне нерухоме майно в частині стягнення основного боргу в розмірі 1105111,86 грн. та пені в розмірі 71916,94 грн. за відсутністю предмета спору.
- позовні вимоги Першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях задоволено повністю;
- розірвано договір оренди державного нерухомого майна від 30.10.2015, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Приватним підприємством “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ”, з урахуванням змін та доповнень до нього;
- зобов`язано Приватне підприємство “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ”  повернути державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях орендоване за договором оренди державного нерухомого майна від 30.10.2015 (з урахуванням змін та доповнень до нього) державне нерухоме майно, а саме: 1)будівлю адміністративно-побутового призначення №1 п/п Бугаз, площею 141,10 кв.м., інв. №42, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС328; 2)будівлю адміністративно-побутового призначення №2 п/п Бугаз, площею 274,90 кв.м., інв. №2812, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС333; 3)будівлю складу ПММ п/п Бугаз, площею 55,20 кв.м., інв. №2814, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС335; 4)майданчик прикордонний причалу п/п Бугаз, площею 3600,00 кв.м., інв. №2815 реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС336; 5) склад критий №1 п/п Бугаз (рамповий), площею 1868,20 кв.м., інв. №2811 реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС332, що розташовані за адресою: Одеська область, смт. Затока, вул. Приморська, 1. 
В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що допущене відповідачем порушення зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати орендної плати фактично позбавило орендодавця за спірним договором того, на що останній розраховував при його укладенні, таке порушення відповідача свідчить про наявність обставини істотного порушення відповідачем умов договору та, як наслідок, завдання майнової шкоди державі, а отже вимоги прокурора про розірвання договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, на переконання суду першої інстанції, відповідач цілком мав усвідомлювати наслідки порушення ним зобов`язань зі сплати орендної оплати.
На думку місцевого господарського суду, таке істотне порушення орендарем (наймачем) умови договору оренди державного нерухомого майна як систематичне (два і більше разів) несвоєчасне (у строк встановлений договором) невнесення орендної плати або сплата не в повному обсязі, а також невиконання сторонами інших своїх зобов`язань, в тому числі несплата інших обов`язкових платежів, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю) згідно з ч.3 ст. 26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”.
При цьому, суд першої інстанції відхилив посилання відповідача на усунення ним в процесі розгляду справи допущеного порушення шляхом повної сплати заявленої прокурором до стягнення у даній справі орендної плати та пені, оскільки сплата виниклого боргу в процесі розгляду справи не спростовує факт тривалого невиконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеним договором оренди, що є достатньої підставою для розірвання його за таких умов у судовому порядку та повернення орендарем орендованого майна.
Не погодившись із даним рішенням Приватне підприємство “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 року у справі № 916/1824/20 в частині задоволення позовних вимог Першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях щодо розірвання договору оренди та зобов`язання повернути державне нерухоме майно скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволені позовних вимог щодо розірвання договору оренди та зобов`язання повернути державне нерухоме майно відмовити.
Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині винесено при невірному застосуванні норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для вирішення справи, дослідженні та оцінки судом належних і допустимих доказів, що призвело до помилкового та неправильного вирішення справи.
Так, апелянт стверджує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що протягом тривалого часу відповідач не міг використовувати орендоване майно через дії балансоутримувача.
Скаржник зазначає, що Балансоутримувач, займаючи монопольне (домінуюче) становище в Білгород-Дністровському порту, починаючи з серпня 2017 року, тривалий час перешкоджав господарській діяльності відповідача на території порту. У зв`язку з чим, ПП «СК СЕНАТ» не могло використовувати орендоване майно та було змушено призупинити господарську діяльність. До неможливості сплачувати орендну плату у повному обсязі і, як наслідок, порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо вчасної сплати орендної плати призвели, у першу чергу, саме дії балансоутримувача.
За твердженням апелянта, факт перешкоджання господарській діяльності ПП «СК СЕНАТ» з боку Балансоутримувача підтверджено рішенням Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.07.2019 та рішенням Господарського суду Одеської області від 22.01.2020 у справі № 916/2918/19.
Також апелянт зазначає, що за захистом своїх порушених прав неодноразово звертався до власника майна - Міністерства інфраструктури України, органів державної влади та правоохоронних органів, у тому числі до органів прокуратури, що підтверджується відкритими за заявами ПП «СК СЕНАТ» кримінальними провадженнями.
Проте, як стверджує апелянт, судом першої інстанції дані обставини взяті до уваги не були.
Посилаючись на приписи ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України скаржник зазначає, що вказаний період не може бути врахований як порушення умов договору.
Апелянт також стверджує, що упродовж тривалого часу вживав заходи щодо можливості виконувати належним чином умови договору оренди нерухомого майна, що підтверджується матеріалами, доданими до відзиву на позовну заяву. Так, з метою виконання умов договору, незважаючи на збитки та відсутність доходу, що підтверджується фінансовою звітністю малого підприємства за 2019 рік, за можливістю відповідач сплачував орендну плату, що підтверджується звітом про стан надходження коштів до бюджету у термін з 12.03.2019 по 17.06.2020. Крім того, відповідач не відмовлявся від сплати орендної плати. Листом від 27.05.2021 року ПП «СК СЕНАТ» звернулось до Регіонального відділення Фонду державного майна по Одеській та Миколаївській областях з повідомленням, що заборгованість з орендної плати буде сплачена у визначені у даному листі строки. За твердженням відповідача, 01.06.2021 ним було сплачено заборгованість з орендної плати, що підтверджується платіжним дорученням.
На переконання апелянта, у нього не було можливості використовувати орендоване майно, виконувати умови договору, та допущено порушення за об`єктивних умов перешкоджання господарській діяльності з боку балансоутримувача, проте, зазначені обставини, що мають значення для справи, залишились поза увагою суду першої інстанції.
Скаржник вважає, що у даному випадку несвоєчасна сплата орендної плати не може розцінюватись як систематичне порушення істотних умов договору.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №916/1824/20 за апеляційною скаргою Приватного підприємства “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” на рішення Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 та призначено справу до розгляду на 29.09.2021.
Судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
В обґрунтування своїх заперечень позивач зазначає, що в порушення умов договору оренди, відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної щомісячної оплати орендної плати не виконав, і як наслідок, виникла заборгованість до державного бюджету.
При цьому, позивач погоджується із висновком суду першої інстанції, що порушення відповідачем умов договору оренди нерухомого майна в частині своєчасного та у повному обсязі внесення платежів за користування орендованим нерухомим майном є істотним, оскільки значною мірою позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, а саме на надходження відповідних коштів до державного бюджету. Таким чином, як вважає позивач, судом цілком правомірно та на законних підставах задоволено позов Першого заступника прокурора Одеської області щодо розірвання договору оренди та зобов`язання повернути майно.
Позивач відзначає, що зі змісту апеляційної скарги вбачається, що саме дії балансоутримувача (ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт”), могли призвести до неможливості ГІП „СК ’’СЕНАТ” виконувати свої зобов`язання за договором оренди. Однак, на думку позивача, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» перешкоджав господарській діяльності ПП «СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ» на території порту, зокрема, користуватися орендованим майном, підприємство не позбавлено передбаченого статтею 4 ГПК України права на звернення до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
До суду апеляційної інстанції також надійшов відзив на апеляційну скаргу від ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт” в якому підприємство просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
В обґрунтування своїх заперечень третя особа зазначає, що у зв`язку із істотним порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів, судом цілком правомірно та на законних підставах задоволено позов про розірвання договору оренди та зобов`язання повернути майно, незважаючи на те, що орендар в процесі розгляду справи погасив існуючу заборгованість, оскільки сплата виниклого боргу в процесі розгляду справи не спростовує факт тривалого невиконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеним договором оренди.
Третя особа також відзначає, що відповідач, станом на час подання апеляційної скарги, за спірним договором оренди не розрахувався з ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт”, як балансоутримувачем державного майна з орендної плати, у зв`язку з чим ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт” звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення заборгованості. 
Дані обставини, як вважає ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт”, свідчать про те, що свої зобов`язання за договором оренди відповідач в повному обсязі не виконав навіть після прийняття рішення судом про його розірвання, що свідчить про продовження істотного порушення ним умов договору оренди.
Посилання апелянта на те, що саме ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт” винне у неможливості виконувати свої зобов`язання за Договором оренди, на переконання третьої особи є безпідставними і не можуть бути прийняте судом до уваги у даній справі, оскільки згідно статті 42 Господарського кодексу України, господарська комерційна діяльність суб`єктів господарювання, як вид підприємництва - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями), з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. До того ж, відповідно до ч.4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату: незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Також, чинним законодавством Україні передбачені механізми захисту прав суб`єктів господарювання, у разі перешкоджання їх господарській діяльності, в тому числі у судовому порядку.
Судом апеляційної інстанції також отримано відзив на апеляційну скаргу від Першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
В обґрунтування своїх заперечень прокурор зазначає, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» перешкоджає господарській діяльності ПП «СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ» на території порту, зокрема, користуватися орендованим майном, підприємство не позбавлено передбаченого статтею 4 ГПК України права на звернення до суду за захистом своїх порушених прав.
Прокурор також зазначає, що предметом спірного договору оренди є індивідуально визначене нерухоме майно, а портальні крани та інше устаткування не є предметом вказаного договору оренди. Більш того, укладений договір не містить зобов`язання, ні орендодавця, ні балансоутримувача передати в оренду відповідачу обладнання, необхідне для здійснення його підприємницької діяльності.
Відтак, на думку прокурора, виконання відповідачем зобов`язань за спірним договором оренди, зокрема, в частині повної та своєчасної сплати орендної плати не може бути поставлено у залежність від надання йому у користування іншого майна (обладнання), яке не є предметом такого договору. 
Безпідставним, як вважає прокурор, є застосування положень ч. 6 ст. 762 ЦК України до спірних правовідносин, адже, відповідачем не надано до суду доказів того, що орендоване майно не могло бути використане (орендар не був допущеним до приміщення, не міг знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) та не використовувалось ним через обставини, за які він не відповідає.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 розгляд справи відкладено на 19.10.2021.
Під час судового засідання від 19.10.2021 прокурор, представники Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та ДП “Білгород-Дністровський морський торговельний порт” надали пояснення відповідно до яких просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Представник апелянта у судове засідання не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомив, що на думку колегії суддів не є перешкодою у розгляді справи по суті, з огляду на таке.
Так, у зв`язку з відсутністю асигнувань на оплату послуг з відправки поштової кореспонденції Південно-західним апеляційним господарським судом зупинено поштову відправку судової кореспонденції. Сповіщення учасників справи про призначенні судові засідання здійснюється шляхом направлення копій ухвал на електронні адреси, які повідомлені учасниками справи, телефонограмами та/або шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада України».
Ухвалу про відкриття провадження по справі від 02.08.2021 було надіслано учасникам справи, у тому числі й апелянту, на електронні адреси повідомленні ними у заявах по суті справи.
У зв`язку з нез`явленням у судове засідання від 29.09.2021 представника апелянта та відсутністю відомостей щодо його належного повідомлення про час, дату та місце розгляду справи, судом апеляційної інстанції відкладено розгляд справи на 19.10.2021. 
Задля належного повідомлення скаржника про розгляд справи, судом апеляційної інстанції, в порядку виключення, ухвалу про відкладення розгляду справи від 29.09.2021 було надіслано на адресу ПП "Стивідорна компанія Сенат", яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також в апеляційній скарзі, а саме Україна, місто Білгород-Дністровський, селище міського типу Затока, вул. Приморська, будинок 1. 
Також, судом апеляційної інстанції задля належного повідомлення апелянта, про час, дату та місце розгляду справи було розміщено оголошення на офіційному сайті «Судова влада України». 
Відтак, колегія суддів вжила усіх належних та можливих заходів задля повідомлення учасників справи, у тому числі й Приватного підприємства "Стивідорна компанія Сенат", про розгляд справи.   
Крім того, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. 
Так ухвали суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження та відкладення розгляду справи були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень, що свідчить по наявність у учасників справи можливості ознайомитись із процесуальними документами по справі.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 42 ГПК України учасники справи, зокрема, мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії. 
За приписами ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії", заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany)).
Відповідно, ПП "Стивідорна компанія Сенат", як особа, що ініціювала перегляд оскаржуваного рішення, повинна сумлінно, з урахуванням принципів добросовісності та розумності, користуватися наданими їй правами та вживати заходів, щоб дізнатися про стан апеляційного провадження, відкритого за її апеляційною скаргою. 
Слід також зазначити, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційні скарги учасники справи суд не повідомляли.
Також, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").
Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, 17.01.2015 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (Орендодавець) та Приватним підприємством “РІВЕР-ТРАНС” (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, що обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”, а саме: 1) будівлю адміністративного призначення №1 адміністративно-господарчого відділу, площею 182,80 кв.м., інв. №7, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС114; 2) будівлю адміністративного призначення №6, площею 112,50 кв.м., інв. №14, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС118; 3) будівлю залізничної вагової, площею 12,60 кв.м., інв. №3171, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС129; 4) відкритий вантажний склад №2, площею 6720,00 кв.м., інв. №2855, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС193; 5) майданчик для накопичення кори, площею 580,00 кв.м., інв. №3293, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС211; 6) майданчик в тилу причалу №9, площею 29650,00 кв.м., інв. №2882, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС212; 7) майданчик для накопичення кори на відкритому вантажному складі №6, площею 900,00 кв.м., інв. №3546, реєстровий №01125689.5.ОПМЧСН017; 8) майданчик прикордонного причалу №8, площею 6240,00 кв.м., інв. №2863, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС220; 9) майданчик прикордонного причалу №5, площею 4160,00 кв.м., інв. №2860, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС221; 10) склад критий №1, площею 1396,20 кв.м., інв. №15, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС277; 11) склад критий №3, площею 1560,90 кв.м., інв. №17, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС280; 12) склад критий №7, площею 1457,80 кв.м., інв. №22, реєстровий № 01125689.5.ПКПИЧС284; 13) будівлю боксів автомобільного господарства з блоком побутових приміщень, площею 503,00 кв.м., інв. №2784, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС122; 14) будівлю заготовчого цеху ПМ-463, площею 285,90 кв.м., інв. №2499, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС130; 15) частину будівлі бухгалтерії, площею 445,60 кв.м., інв. №33, реєстровий №01125689.5. ПКПИЧС123, що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Шабська, 81; 16) будівлю адміністративно-побутового призначення №1 п/п Бугаз, площею 141,10 кв.м., інв. №42, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС328; 17) будівлю адміністративно-побутового призначення №2 п/п Бугаз, площею 274,90 кв.м., інв. №2812, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС333; 18) будівлю складу ПММ п/п Бугаз, площею 55,20 кв.м., інв. №2814, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС335; 19) майданчик прикордонний причалу п/п Бугаз, площею 3600,00 кв.м., інв. №2815, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС336; 20) склад критий №1 п/п Бугаз (рамповий), площею 1868,20 кв.м., інв. №2811, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС332, що розташовані за адресою: Одеська область, смт. Затока, вул. Приморська, 1, загальною площею 60146,70 кв.м. (Майно). Вартість майна визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ОФ “ІНЮГ - Експертиза” станом на 30.09.2014 та становить 28888000 (двадцять вісім мільйонів вісімсот вісімдесят вісім тисяч) гривень.
Згідно з п.п. 2.1, 2.3, 2.5 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами акту приймання-передавання майна. Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку. Майно (крім тих видів майна, як приміщення, частини будівель, споруд, а також іншого окремого індивідуально визначеного майна) включається до балансу Орендаря відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, із зазначенням, що це майно є орендованим. Майно (крім тих видів майна, як приміщення, частини будівель, споруд, а також іншого окремого індивідуально визначеного майна) зараховується на позабалансовий рахунок балансоутримувача із зазначенням, що це майно передано в оренду. 
У відповідності до п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.5 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (методика розрахунку) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (грудень 2014 року) - 396430,48 грн. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати, яка зазначена у абзаці І цього пункту на індекси інфляції від базового місяця до першого місяця оренди. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України. Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 70% надсилається Орендарем Орендодавцеві, 30% - Балансоутримувачу. 
Пунктами 3.6, 3.7 договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. За ініціативою Орендодавця та Балансоутримувача стягнення заборгованості з орендної плати та пені вирішується в судовому порядку. 
Відповідно до п.3.11 договору у разі припинення (розірвання) договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою у повному обсязі, якщо така виникла, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу. 
Згідно з п.п. 5.3, 5.9 договору орендар зобов`язується: своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює Орендар, вказується “Призначення платежу” за зразком, який надає Орендодавець листом при укладенні договору оренди); щомісяця до 12 числа надавати Орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України); на вимогу Орендодавця та Балансоутримувача проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння. 
У відповідності до п.5.10 договору у разі припинення або розірвання договору Орендар зобов`язується повернути Балансоутримувачу об`єкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкту оренди з вини Орендаря. 
Відповідно до п.8.2 договору Орендодавець та Балансоутримувач мають право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору, стягнення збитків по заборгованості з орендної плати, пені, неустойки, його розірвання в разі погіршення стану об`єкту оренди, а також його втрати (повної або часткової) внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору. 
Згідно з п.9.4 договору Орендодавець, у т.ч. за ініціативою Балансоутримувача, має право вимагати розірвання договору оренди та (або) відшкодування збитків у разі, якщо орендар, зокрема, не сплачує орендну або несвоєчасно сплачує орендну плату, або сплачує не в повному обсязі.
Відповідно до п.10.1 договору його укладено строком на 2 (два) роки, що діє з моменту підписання акту приймання-передавання об`єкту (але не пізніше ніж 30 календарних днів з моменту підписання договору) з 20.01.2015 до 20.01.2017 включно, з наступною пролонгацією договору оренди на 8 (вісім) років у разі наявності на запит Орендодавця висновку органу, уповноваженого управляти державним майном що передано в оренду, щодо забезпечення Орендарем виконання договірних зобов`язань по закінченню 20 місяців з моменту укладення договору оренди.
Згідно з п.п. 10.2, 10.3 договору зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх надходження до розгляду іншою стороною, укладаються у вигляді договору про внесення змін. За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством, та у разі якщо орендар не погоджується підписувати новий розрахунок орендної плати та відповідні зміни до договору при зміні Методики розрахунку орендної плати. 
За умовами п.10.5 договору реорганізація Орендодавця не є підставою для зміни або припинення дії цього договору.
Відповідно до п.10.7 договору у разі припинення або розірвання договору оренди, поліпшення об`єкта оренди, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від об`єкта оренди не завдаючи йому шкоди, є власністю Орендаря, а поліпшення об`єкта оренди, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, як з дозволу, так і без дозволу орендодавця, які неможливо відокремити від об`єкта оренди без заподіяння йому шкоди, є державною власністю і компенсації не підлягають.
Пунктом 10.10 договору передбачено, що майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Орендарем та Орендодавцем акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання- передавання про повернення Майна покладається на Орендодавця за участю Балансоутримувача.
Договір погоджено балансоутримувачем орендованого майна - Державним підприємством “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”.
17.01.2015 сторонами погоджено розрахунок плати за оренду державного нерухомого майна, наданого в оренду Приватному підприємству “РІВЕР-ТРАНС”, яке обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”. Згідно з погодженим сторонами розрахунком, розмір орендної плати за базовий місяць - грудень 2014 року складає 396430,45 грн без ПДВ.  
Згідно з актом від 20.01.2015 приймання-передавання державного нерухомого майна, що обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт” до договору оренди від 17.01.2015, укладеного з Приватним підприємством “РІВЕР-ТРАНС”, Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування державне нерухоме майно, що обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт” (Балансоутримувач), за переліком наведеним у даному акті. Вартість Майна визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ОФ “ІНЮГ - Експертиза” станом на 30.09.2014 та становить 28888000 грн. 
30.10.2015 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (Орендодавець) та Приватним підприємством “РІВЕР-ТРАНС” (Орендар) укладено договір про внесення змін до договору оренди від 17.01.2015 нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, що обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”, а саме: 1) будівлю адміністративно-побутового призначення №1 п/п Бугаз, площею 141,10 кв.м., інв. №42, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС328; 2) будівлю адміністративно-побутового призначення №2 п/п Бугаз, площею 274,90 кв.м., інв. №2812, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС333; 3) будівлю складу ПММ п/п Бугаз, площею 55,20 кв.м., інв. №2814, реєстровий №01125689.5ПКПИЧС335; 4) майданчик прикордонний причалу п/п Бугаз, площею 3600,00 кв.м., інв. №2815 реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС336; 5) склад критий №1 п/п Бугаз (рамповий), площею 1868,20 кв.м., інв. №2811 реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС332, що розташовані за адресою; Одеська область, смт. Затока, вул. Приморська, 1, загальною площею 5939,4 кв.м. (далі - Майно). Вартість Майна визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ОФ “ІНЮГ-Експертиза” станом на 30.09.2014 та становить 4504000 (чотири мільйони п`ятсот чотири тисячі) гривень.
Згідно з п.п. 2.1, 2.3, 2.5 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами акту приймання-передавання майна. Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку. Майно (крім тих видів майна, як приміщення, частини будівель, споруд, а також іншого окремого індивідуально визначеного майна) включається до балансу Орендаря відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, із зазначенням, що це майно є орендованим. Майно (крім тих видів майна, як приміщення, частини будівель, споруд, а також іншого окремого індивідуально визначеного майна) зараховується на позабалансовий рахунок балансоутримувача із зазначенням, що це майно передано в оренду. 
У відповідності до п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.5 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (методика розрахунку) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (серпень 2015 року) - 88393,15 грн. Орендна плата за перший місяць оренди жовтень 2015 року визначається шляхом коригування орендної плати, яка зазначена у абзаці І цього пункту на індекси інфляції вересня та жовтня 2015 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України. Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 70% надсилається Орендарем Орендодавцеві, 30% - Балансоутримувачу. 
Пунктами 3.6, 3.7 договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. За ініціативою Орендодавця та Балансоутримувача стягнення заборгованості з орендної плати та пені вирішується в судовому порядку.
Відповідно до п.3.11 договору у разі припинення (розірвання) договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, у повному обсязі, якщо така виникла, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.
Згідно з п.п. 5.3, 5.9 договору орендар зобов`язується: своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює Орендар, вказується “Призначення платежу” за зразком, який надає Орендодавець листом при укладанні договору оренди); щомісяця до 12 числа надавати Орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговувального банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України); на вимогу Орендодавця та Балансоутримувача проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.
У відповідності до п.5.10 договору у разі припинення або розірвання договору повернути Балансоутримувачу Об`єкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати Балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) Об`єкту оренди з вини Орендаря.
Відповідно до п.8.2 договору Орендодавець та Балансоутримувач мають право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору, стягнення збитків по заборгованості з орендної плати, пені, неустойки, його розірвання в разі погіршення стану Об`єкту оренди, а також його втрати (повної або часткової) внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору.
Згідно з п.9.4 договору Орендодавець, у т.ч. за ініціативою Балансоутримувача, має право вимагати розірвання договору оренди та (або) відшкодування збитків у разі, якщо орендар, зокрема, не сплачує орендну або несвоєчасно сплачує орендну плату, або сплачує не в повному обсязі.
Відповідно до п.10.1 договору цей Договір укладено до 20.01.2017р. включно, що діє з моменту підписання акту приймання-передавання об`єкту, з наступною пролонгацією договору оренди на 8 (вісім) років у разі наявності на запит Орендодавця висновку органу, уповноваженого управляти державним майном що передано в оренду, щодо забезпечення Орендарем виконання договірних зобов`язань по закінченню 20 місяців з моменту укладення договору оренди.
Згідно з п.п. 10.2, 10.3 договору зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх надходження до розгляду іншою стороною, укладаються у вигляді договору про внесення змін. За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством, та у разі якщо орендар не погоджується підписувати новий розрахунок орендної плати та відповідні зміни до договору при зміні Методики розрахунку орендної плати. 
За умовами п.10.5 договору реорганізація Орендодавця не є підставою для зміни або припинення дії цього договору.
Відповідно до п.10.7 договору у разі припинення або розірвання договору оренди, поліпшення об`єкта оренди, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від об`єкта оренди не завдаючи йому шкоди, є власністю Орендаря, а поліпшення об`єкта оренди, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, як з дозволу, так і без дозволу орендодавця, які неможливо відокремити від об`єкта оренди без заподіяння йому шкоди, є державною власністю і компенсації не підлягають.
Пунктом 10.10 договору передбачено, що майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Орендарем та Орендодавцем акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання- передавання про повернення Майна покладається на Орендодавця за участю Балансоутримувача
Договір погоджено балансоутримувачем орендованого майна - Державним підприємством “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”.
30.10.2015 сторонами погоджено розрахунок плати за оренду державного нерухомого майна, наданого в оренду Приватному підприємству “РІВЕР-ТРАНС”, яке обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”. Згідно з погодженим сторонами розрахунком, розмір орендної плати за базовий місяць - серпень 2015 року складає 88399,10 грн. без ПДВ.  
Згідно з актом від 30.10.2015 приймання-передавання державного нерухомого майна, що обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт” до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, укладеного з Приватним підприємством “РІВЕР-ТРАНС”, Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування державне нерухоме майно, що обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт” (Балансоутримувач), за переліком наведеним у акті. Вартість Майна визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ОФ “ІНЮГ-Експертиза” станом на 30.09.2014 та становить 4504000 грн. Зазначений акт погоджено Державним підприємством “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”.
01.02.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (Орендодавець) та Приватним підприємством “РІВЕР-ТРАНС” (Орендар) укладено договір про внесення змін до договору оренди від 30.10.2015 нерухомого майна, що належить до державної власності (обліковий №209840911243/1), відповідно до якого сторони домовились, що в процесі реорганізації шляхом виділу з Приватного підприємства “РІВЕР-ТРАНС” створене Приватне підприємство “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ”, яке є правонаступником Приватного підприємства “РІВЕР-ТРАНС” відповідно до розподільчого балансу, затвердженого рішенням засновників (учасників) Приватного підприємства “РІВЕР-ТРАНС” №19 від 30.12.2015, у тому числі в частині майна, прав і обов`язків, що є предметом договору оренди від 30.10.2015. Сторони домовились, що договір оренди від 30.10.2015 буде викладено в новій редакції між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та правонаступником Приватного підприємства “РІВЕР-ТРАНС” - Приватним підприємством “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ”.
01.02.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (Орендодавець) та Приватним підприємством “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” (Орендар) укладено договір про внесення змін до договору оренди від 30.10.2015 (обліковий №209840911243/1) нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, що обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”, а саме: 1) будівлю адміністративно-побутового призначення №1 п/п Бугаз, площею 141,10 кв.м., інв. №42, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС328; 2) будівлю адміністративно-побутового призначення №2 п/п Бугаз, площею 274,90 кв.м., інв. №2812, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС333; 3) будівлю складу ПММ п/п Бугаз, площею 55,20 кв.м., інв. №2814, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС335; 4) майданчик прикордонний причалу п/п Бугаз, площею 3600,00 кв.м., інв. №2815 реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС336; 5) склад критий №1 п/п Бугаз (рамповий), площею 1868,20 кв.м., інв. №2811 реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС332, що розташовані за адресою; Одеська область, смт. Затока, вул. Приморська, 1, загальною площею 5939,4 кв.м. (далі - Майно). Вартість Майна визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ОФ “ІНЮГ-Експертиза” станом на 30.09.2014 та становить 4504000 (чотири мільйони п`ятсот чотири тисячі) гривень.
Згідно з п.п. 2.1, 2.3, 2.5 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передавання майна. Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку. Майно (крім тих видів майна, як приміщення, частини будівель, споруд, а також іншого окремого індивідуально визначеного майна) включається до балансу Орендаря відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, із зазначенням, що це майно є орендованим. Майно (крім тих видів майна, як приміщення, частини будівель, споруд, а також іншого окремого індивідуально визначеного майна) зараховується на позабалансовий рахунок балансоутримувача із зазначенням, що це майно передано в оренду. 
У відповідності до п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.5 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (методика розрахунку) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (грудень 2015 року) - 91678,66 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України. Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 70% надсилається Орендарем Орендодавцеві, 30% - Балансоутримувачу. 
Пунктами 3.6, 3.7 договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. За ініціативою Орендодавця та Балансоутримувача стягнення заборгованості з орендної плати та пені вирішується в судовому порядку.
Відповідно до п.3.11 договору у разі припинення (розірвання) договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, у повному обсязі, якщо така виникла, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менш ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.
Згідно з п.п. 5.2, 5.8 договору орендар зобов`язується: своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює Орендар, вказується “Призначення платежу” за зразком, який надає Орендодавець листом при укладанні договору оренди); щомісяця до 12 числа надавати Орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговувального банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України); на вимогу Орендодавця та Балансоутримувача проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.
У відповідності до п.5.9 договору у разі припинення або розірвання договору повернути Балансоутримувачу Об`єкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати Балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) Об`єкту оренди з вини Орендаря.
Відповідно до п.8.2 договору Орендодавець та Балансоутримувач мають право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору, стягнення збитків по заборгованості з орендної плати, пені, неустойки, його розірвання в разі погіршення стану Об`єкту оренди, а також його втрати (повної або часткової) внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору.
Згідно з п.9.4 договору Орендодавець, у т.ч. за ініціативою Балансоутримувача, має право вимагати розірвання договору оренди та (або) відшкодування збитків у разі, якщо орендар, зокрема, не сплачує орендну або несвоєчасно сплачує орендну плату, або сплачує не в повному обсязі.
Відповідно до п.10.1 договору цей договір укладено до 20.01.2017  включно, що діє з моменту підписання акту приймання-передавання об`єкту, з наступною пролонгацією договору оренди на 8 (вісім) років у разі наявності на запит Орендодавця висновку органу, уповноваженого управляти державним майном що передано в оренду, щодо забезпечення Орендарем виконання договірних зобов`язань по закінченню 20 місяців з моменту укладення договору оренди.
Згідно з п.п. 10.2, 10.3 договору зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх надходження до розгляду іншою стороною, укладаються у вигляді договору про внесення змін. За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством, та у разі якщо орендар не погоджується підписувати новий розрахунок орендної плати та відповідні зміни до договору при зміні Методики розрахунку орендної плати. 
За умовами п.10.5 договору реорганізація Орендодавця не є підставою для зміни або припинення дії цього договору.
Відповідно до п.10.7 договору у разі припинення або розірвання договору оренди, поліпшення об`єкта оренди, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від об`єкта оренди не завдаючи йому шкоди, є власністю Орендаря, а поліпшення об`єкта оренди, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, як з дозволу, так і без дозволу Орендодавця, які неможливо відокремити від об`єкта оренди без заподіяння йому шкоди, є державною власністю і компенсації не підлягають.
Пунктом 10.10 договору передбачено, що майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Орендарем та Орендодавцем акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендодавця за участю Балансоутримувача
Договір погоджено балансоутримувачем орендованого майна - Державним підприємством “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”.
01.02.2016 сторонами погоджено розрахунок плати за оренду державного нерухомого майна, наданого в оренду Приватному підприємству “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ”, яке обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”. Згідно з погодженим сторонами розрахунком, розмір орендної плати за базовий місяць - грудень 2015 року складає 91678,66 грн. без ПДВ.  
Згідно з актом від 01.02.2016 приймання-передавання державного нерухомого майна, що обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт” до договору про внесення змін до договору оренди від 30.10.2015 (обліковий №209840911243/1) нерухомого майна, що належить до державної власності, укладеного з Приватним підприємством “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ”, Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування державне нерухоме майно, що обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт” (Балансоутримувач), а саме: 1) будівлю адміністративно-побутового призначення №1 п/п Бугаз, площею 141,10 кв.м., інв. №42, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС328; 2) будівлю адміністративно-побутового призначення №2 п/п Бугаз, площею 274,90 кв.м., інв. №2812, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС333; 3) будівлю складу ПММ п/п Бугаз, площею 55,20 кв.м., інв. №2814, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС335; 4) майданчик прикордонний причалу п/п Бугаз, площею 3600,00 кв.м., інв. №2815, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС336; 5) склад критий №1 п/п Бугаз (рамповий), площею 1868,20 кв.м., інв. №2811, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС332, що розташовані за адресою: Одеська область, смт. Затока, вул. Приморська, 1, загальною площею 5939,4 кв.м. (далі - Майно). Вартість Майна визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ОФ “ІНЮГ-Експертиза” станом на 30.09.2014 та становить 4504000 (чотири мільйони п`ятсот чотири тисячі) гривень. Зазначений акт погоджено Державним підприємством “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”.
01.08.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (Орендодавець) та Приватним підприємством “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” (Орендар) укладено договір про внесення змін до договору оренди від 30.10.2015 (обліковий №209840911243/1) нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, що обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”, а саме: 1) будівлю адміністративно-побутового призначення №1 п/п Бугаз, площею 141,10 кв.м., інв. №42, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС328 згідно з технічним паспортом, літ. “ 2”; 2) літ. №7а - будівлю адміністративно-побутового призначення №2 п/п Бугаз, площею 274,90 кв.м., інв. №2812, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС333 згідно з технічним паспортом, літ. “ 7а”; 3) літ. №9 - будівлю складу ПММ п/п Бугаз, площею 55,10 кв.м., інв. №2814, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС335 згідно з технічним паспортом, літ. “ 9”; 4) майданчик прикордонний причалу п/п Бугаз, площею 3600,00 кв.м., інв. №2815 реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС336; 5) літ. №7 - склад критий №1 п/п Бугаз (рамповий), площею 1868,20 кв.м., інв. №2811, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС332, згідно з технічним паспортом, літ. “ 7”, що розташовані за адресою; Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 1, загальною площею 5939,3 кв.м. (далі - Майно), що належить до державної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 28273065, виданого 17.10.2014 Гриценко Іриною Сергіївною, державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, право власності зареєстроване 10.10.2014 Гриценко Іриною Сергіївною, державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №28950560 від 03.11.2014 номер запису про право власності: 7378529, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 479920451103. Вартість Майна визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ОФ “ІНЮГ-Експертиза” станом на 30.09.2014 та становить 4504000 грн.
Згідно з п.п. 2.1, 2.3, 2.5 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передавання майна. Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку. Майно (крім тих видів майна, як приміщення, частини будівель, споруд, а також іншого окремого індивідуально визначеного майна) включається до балансу Орендаря відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, із зазначенням, що це майно є орендованим. Майно (крім тих видів майна, як приміщення, частини будівель, споруд, а також іншого окремого індивідуально визначеного майна) зараховується на позабалансовий рахунок балансоутримувача із зазначенням, що це майно передано в оренду. 
У відповідності до п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.5 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (методика розрахунку) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (грудень 2015 року) - 91678,66 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України. Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 70% надсилається Орендарем Орендодавцеві, 30% - Балансоутримувачу. 
Пунктами 3.6, 3.7 договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. За ініціативою Орендодавця та Балансоутримувача стягнення заборгованості з орендної плати та пені вирішується в судовому порядку.
Відповідно до п.3.11 договору у разі припинення (розірвання) договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, у повному обсязі, якщо така виникла, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менш ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.
Згідно з п.п. 5.2, 5.8 договору орендар зобов`язується своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює Орендар, вказується “Призначення платежу” за зразком, який надає Орендодавець листом при укладанні договору оренди); щомісяця до 12 числа надавати Орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговувального банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України); на вимогу Орендодавця та Балансоутримувача проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.
У відповідності до п.5.9 договору у разі припинення або розірвання договору повернути Балансоутримувачу Об`єкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати Балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) Об`єкту оренди з вини Орендаря.
Відповідно до п.8.2 договору Орендодавець та Балансоутримувач мають право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору, стягнення збитків по заборгованості з орендної плати, пені, неустойки, його розірвання в разі погіршення стану Об`єкту оренди, а також його втрати (повної або часткової) внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору.
Згідно з п.9.4 договору Орендодавець, у т.ч. за ініціативою Балансоутримувача, має право вимагати розірвання договору оренди та (або) відшкодування збитків у разі, якщо орендар, зокрема, не сплачує орендну або несвоєчасно сплачує орендну плату, або сплачує не в повному обсязі.
Відповідно до п.10.1 договору цей договір укладено до 31.12.2024 включно, що діє з моменту підписання його сторонами.
Згідно з п.п. 10.2, 10.3 договору зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх надходження до розгляду іншою стороною, укладаються у вигляді договору про внесення змін. За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством, та у разі якщо орендар не погоджується підписувати новий розрахунок орендної плати та відповідні зміни до договору при зміні Методики розрахунку орендної плати. 
За умовами п.10.5 договору реорганізація Орендодавця не є підставою для зміни або припинення дії цього договору.
Відповідно до п.10.7 договору у разі припинення або розірвання договору оренди, поліпшення об`єкта оренди, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від об`єкта оренди не завдаючи йому шкоди, є власністю Орендаря, а поліпшення об`єкта оренди, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, як з дозволу, так і без дозволу Орендодавця, які неможливо відокремити від об`єкта оренди без заподіяння йому шкоди, є державною власністю і компенсації не підлягають.
Пунктом 10.10 договору передбачено, що майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Орендарем та Орендодавцем акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендодавця за участю Балансоутримувача
Договір погоджено балансоутримувачем орендованого майна - Державним підприємством “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”.
01.08.2016 сторонами погоджено розрахунок плати за оренду державного нерухомого майна, наданого в оренду Приватному підприємству “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ”, яке обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”. Згідно з погодженим сторонами розрахунком, розмір орендної плати за базовий місяць - грудень 2015 року складає 91678,66 грн. без ПДВ.  
Згідно з актом від 01.08.2016 приймання-передавання державного нерухомого майна, що обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт” до договору про внесення змін до договору оренди від 30.10.2015 (обліковий №209840911243/1) нерухомого майна, що належить до державної власності, укладеного з Приватним підприємством “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ”, Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування державне нерухоме майно, що обліковується на балансі Державного підприємства “Білгород-Дністровський морський торговельний порт” (Балансоутримувач), а саме: 1) будівлю адміністративно-побутового призначення №1 п/п Бугаз, площею 141,10 кв.м., інв. №42, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС328; 2) будівлю адміністративно-побутового призначення №2 п/п Бугаз, площею 274,90 кв.м., інв. №2812, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС333; 3) будівлю складу ПММ п/п Бугаз, площею 55,10 кв.м., інв. №2814, реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС335; 4) майданчик прикордонний причалу п/п Бугаз, площею 3600,00 кв.м., інв. №2815 реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС336; 5) склад критий №1 п/п Бугаз (рамповий), площею 1868,20 кв.м., інв. №2811 реєстровий №01125689.5.ПКПИЧС332, що розташовані за адресою; Одеська область, смт. Затока, вул. Приморська, 1, загальною площею 5939,3 кв.м. (далі - Майно). Вартість Майна визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ОФ “ІНЮГ-Експертиза” станом на 30.09.2014 та становить 4504000 (чотири мільйони п`ятсот чотири тисячі) гривень. Зазначений акт погоджено Державним підприємством “Білгород-Дністровський морський торговельний порт”.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи звіту про надходження коштів до бюджету у термін від 12.03.2019 по 07.11.2019 за об`єкт оренди - будівля адміністративно-побудтового призначення №1, №2, п/п Бугаз; майданчик прикорд. Причаалу п/п Бугаз; склад критий №1 п/п Бугаз (рамповий), які орендуються Приватним підприємством “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ”, за відповідачем рахувалась заборгованість перед бюджетом з орендної плати в розмірі 496833,70 грн. 
12.11.2019 позивачем - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях направлено на адресу відповідача - Приватного підприємства “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” претензію (пропозицію) за №11-06-01516 з вимогою негайно сплатити до державного бюджету заборгованість з орендної плати у сумі 496833,70 грн. та пеню - 33035,51 грн. В претензії позивач попередив, що у разі невиконання вимог претензії позивач буде вимушений звернутись до Господарського суду Одеської області з позовними вимогами про розірвання договору оренди та стягнення збитків у вигляді заборгованості з орендної плати і пені, станом на день подання відповідного позову. 
Несплата відповідачем орендної плати стала підставою для звернення Першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до господарського суду про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі у розмірі у розмірі 1105111,86 грн., нарахованої пені у розмірі 71916,94 грн., розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та ПП “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” (в редакції від 01.08.2016) та зобов`язання ПП “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” повернути державне нерухоме майно.
Під час розгляду справи у суді першої інстанції ПП “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” було сплачено суму заборгованості (основного боргу та пені) у розмірі 1178000 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №65 від 01.06.2021.
З огляду на що, судом першої інстанції із посиланням на приписи п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України закрито провадження в частині стягнення з ПП “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” на користь Державного бюджету України заборгованості за договором оренди нерухомого майна від 30.10.2015 (в редакції від 01.08.2016) в розмірі 1105111,86 грн. та пені в розмірі 71916,94 грн.
Колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог щодо розірвання договору оренди та зобов`язання повернути державне нерухоме майно. 
Вимог та доводів щодо незгоди відповідача з оскаржуваним рішенням, в частині закриття провадження по справі, апеляційна скарга не містить. 
А тому, з огляду на приписи ст. 269 ГПК України колегія суддів переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог за апеляційною скаргою. 
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції погодився із доводами позивача щодо неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів та задовольнив позовні вимоги про розірвання договору оренди та зобов`язання відповідача повернути орендоване майно. 
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського з цього приводу зазначає наступне.
В силу положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. 
Відповідно до ч.1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.
Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. 
Статтею 759 ЦК України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 283 ГК України, визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ст.762 ЦК України).
За змістом статей 18, 19 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” (в редакції чинній станом на час укладення договору оренди) орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.
За умовами укладено між сторонами договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (методика розрахунку) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (грудень 2015 року) - 91678,66 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.5 договору).
У відповідності до п.п. 5.2, 5.8 договору орендар зобов`язується своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу, щомісяця до 12 числа надавати Орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць.
Відтак, укладаючи договір оренди нежитлового приміщення відповідач взяв на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної орендних платежів. 
Однак, як свідчать наявні матеріали справи та не спростовано відповідачем, свої зобов`язань за договором Приватне підприємство “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ” не виконало, що призвело до утворення заборгованості з орендної плати за користування орендованим майном. 
Відповідно до ч.3 ст. 291 ГК договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.
Статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Визначена наведеною статтею можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов`язком наймодавця.
Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною 1 статті 782 Цивільного кодексу України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.
Так, за мовами п.9.4 договору орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди у разі, зокрема, якщо орендар не сплачує або не своєчасно сплачує орендну плату.
Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.
При цьому порушення орендарем умов договору оренди нерухомого майна щодо несплати протягом законодавчо визначеного строку (три місяці) платежів за користування орендованим нерухомим майном, є істотним, оскільки значною мірою позбавляє орендодавця того, на що він розраховував при укладенні договору, зокрема, надходження відповідних коштів з орендної плати.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за змістом статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Отже, істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як невнесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання зазначеного договору оренди в судовому порядку. 
У разі звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди у зв`язку з несплатою орендарем орендної плати протягом трьох місяців позивачу необхідно довести факт такої несплати та її триваючий характер (протягом трьох місяців).
Так, наявними матеріалами справи підтверджується, та не заперечується відповідачем, що ПП “СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ СЕНАТ”, у порушення умов укладеного з позивачем договору, несвоєчасно та не в повному обсязі вносилась орендна плата, зокрема з травня по вересень 2019 орендна плата не вносилась взагалі, з жовтня 2019 по січень 2020 відповідачем частково внесено орендні платежі та з лютого по червень 2020 оплата орендних платежів не здійснена взагалі. 
Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з повної та своєчасної оплати орендних платежів призвело до утворення заборгованості, яка станом на час звернення із даним позовом до суду складала 1  105 111,86 грн.
Заборгованість була визнана відповідачем та сплачена у повному обсязі у сумі 1  105 111,86 грн, лише після звернення прокурора із даним позовом до суду першої інстанції. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для розірвання договору оренди, через порушення відповідачем його істотних умов.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини. 
У відповідності до п.5.9 договору у разі припинення або розірвання договору Орендар зобов`язаний повернути об`єкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати Балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкту оренди з вини Орендаря.
Пунктом 10.7 договору визначено, що у разі припинення або розірвання договору оренди, поліпшення об`єкта оренди, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від об`єкта оренди не завдаючи йому шкоди, є власністю Орендаря, а поліпшення об`єкта оренди, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, як з дозволу, так і без дозволу Орендодавця, які неможливо відокремити від об`єкта оренди без заподіяння йому шкоди, є державною власністю і компенсації не підлягають.
З урахуванням наведеного, а також враховуючи те, що договір оренди розірвано в судовому порядку, судова колегія вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача повернути орендоване майно. 
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта з приводу того, що протягом тривалого час він був позбавлений можливості користування орендованим майном через дії балансоутримувача, з огляду на таке. 
Згідно з частиною 6 статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. 
Підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.
Для застосування частини 6 статті 762 ЦК України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном (орендної плати) визначальною умовою є наявність обставин, за які орендар не відповідає. 
Обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за це, мають бути доведені. 
При цьому незалежними від волі орендаря обставинами є, зокрема, незаконне захоплення майна іншою особою, неповідомлення орендодавцем орендаря про права третіх осіб на майно (наприклад, право застави, при реалізації якого може накладатися арешт на майно, що унеможливлює доступ орендаря до нього), аварійний чи незадовільний технічний стан майна, правомірне зайняття приміщення третьою особою на підставі договору оренди, раніше укладеного з орендодавцем.
При настанні таких обставин вже після укладення договору оренди доказами на підтвердження неможливості використання майна можуть бути, зокрема, сертифікат торгово-промислової палати щодо форс-мажорних обставин, документально оформлені результати розгляду заяв та скарг до правоохоронних органів, акт державного виконавця про арешт майна та його передачу третій особі на відповідальне зберігання, судове рішення у справі за позовом про усунення перешкод у користуванні майном, висновок судової експертизи про аварійний стан об`єкта оренди, рішення компетентного державного органу про початок його реконструкції, реставрації чи капітального ремонту тощо.
Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 914/2264/17.
Отже, у даному випадку, відповідач стверджуючи про неможливість використання орендованого майна через дії балансоутримувача, мав довести шляхом надання відповідних доказів, такі обставини. 
Втім, наявні матеріали справи не містять, а відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення балансоутримувачем та/або іншими особами перешкод у користуванні відповідачем орендованими нежитловими приміщеннями. 
Колегія суддів зазначає, що у відповідності до приписів ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
У ст. 44 ГК України вказано, що підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.
У разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від вчинення) таких дій. 
Якщо обидві сторони правочину є суб`єктами господарської діяльності (професійними комерсантами, підприємцями), стандарти усвідомлення ризиків при вчиненні відповідного правочину є іншими, ніж у випадку, якщо б стороною правочину були дві фізичні особи, або суб`єкт господарювання та пересічний громадянин. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини.
Відтак, спірний договір оренди, відповідач повинен був врахувати його умови та об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання, ризики та можливі негативні наслідки для себе.
При цьому, колегія суддів зауважує, що предметом укладеного між сторонами договору оренди є індивідуально визначене нерухоме майно, жодних умов щодо необхідності укладення інших договорів , зокрема, з балансоутримувачем, спірний договір оренди нерухомого майна не містить. 
З огляду на що, (не)укладення відповідачем інших договорів, зокрема оренди портових кранів, які стосуються його господарської діяльності, жодним чином не свідчить та не може свідчить про здійснення перешкод у користуванні останнім орендованим майном. 
Щодо посилання апелянта на рішення Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.07.2019 №65/17-р/к та рішення Господарського суду Одеської області від 22.01.20219 по справі №916/2918/19, колегія суддів зазначає, що обставини встановлені у наведених рішеннях стосуються виключно правовідносин, що склались між ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» та ПП «Стивідорна компанія Сенат». Жодних посилань на спірний договір оренди нерухомого майна та висновків стосовно неможливості їх використання, вказані рішення не містять.
Судова колегія також зазначає, що звернення відповідача до відповідних органів щодо, на його думку, перешкоджання його господарській діяльності, зокрема до Міністерства інфраструктури України, ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт», передувало виникненню спірної заборгованості. Так, із відповідними листами відповідач звертався протягом 2016-2017, однак заявлена позивачем заборгованість з орендної плати виникла у 2019-2020.
Відтак, надане відповідачем листування не може свідчити про наявність обставин, які перешкоджали останньому у здійсненні його господарської діяльної та вплинули на об`єктивну неможливість користування орендованим майном. 
Згідно з статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок. 
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,  колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 у справі №916/1824/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено та підписано 25.10.2021.

Головуючий суддя                                                                      Аленін О.Ю.

Суддя                                                                                  Лавриненко Л.В.  

Суддя                                                                                   Мишкіна М.А.