Постанова
Іменем України
 
10 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 757/50108/19
провадження № 61-8634св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Ткачука О. С.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві,
третя особа - Печерська районна у місті Києві державна адміністрація, 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Мельника Я. С., Матвієнко Ю. О., Поливач Л. Д.,
 
у справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, третя особа - Печерська районна у місті Києві державна адміністрація, про відшкодування майнової та моральної шкоди.
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (далі - ГУ ДСНС України у м. Києві), третя особа - Печерська районна у місті Києві державна адміністрація, про відшкодування майнової та моральної шкоди.
 
Позов мотивований тим, що 22 березня 2019 року позивач рухався на власному автомобілі марки Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Джона Маккейна у місті Києві, біля будинку № 11. 
 
Під час руху дерево, що росло на узбіччі на прилеглій території до загону технічної служби ГУ ДСНС України у м. Києві, переламалося навпіл та впало перед його автомобілем, внаслідок чого його транспортному засобу було заподіяно механічні пошкодження, у зв`язку з чим він викликав працівників поліції, які оглянули місце події та склали протокол за фактом падіння дерева.
 
Позивач вказував, що згідно звіту про оцінку транспортного засобу вартість майнової шкоди склала 50 390,97 грн, крім того, оскільки ці події відбулися з вини відповідача через його недбалість, це призвело до сильного потрясіння, нервування, вживання заспокійливих засобів, глибоких моральних страждань.
 
На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в сумі 50 390,97 грн, витрати на проведення експертного дослідження в сумі 1 500,00 грн та 30 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року у складі судді Бусик О. Л. позов задоволено частково, стягнуто з ГУ ДСНС України у м. Києві на користь ОСОБА_1 50 390,97 грн майнової шкоди, 3 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, 1 500,00 грн витрат за проведення експертного дослідження та 818,91 грн судового збору.
 
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що відповідач є відповідальним за збереження зелених насаджень, що знаходяться на прилеглій території, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача розмір майнової шкоди, завданої його автомобілю внаслідок падіння дерева, в сумі 50 390,97 грн, а також 3 000,00 грн моральної шкоди і 1 500,00 грн витрат, пов`язаних з проведенням експертного дослідження.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що місцевим судом не було належним чином досліджено усіх обставин справи та не перевірено їх доказами, не враховано, що за нормативними документами, прийнятими в Гідрометслужбі України, небезпечним явищем вважається вітер швидкістю 15-24 м/с, а згідно з довідкою Укргідрометцентру від 11 жовтня 2019 року у день 22 березня 2019 року було складено попередження про небезпечні метеорологічні явища І рівня небезпечності по місту Києву, оскільки цього дня були пориви вітру 15-20 м/с, а тому падіння дерева на автомобіль позивача і його пошкодження сталося внаслідок непереборної сили, а саме небезпечних гiдрометеорологiчних явищ у вигляді сильного вітру, через що вбачається відсутність причинного зв`язку між заподіяною позивачу шкодою і будь-якими неправомірними діями відповідача.
 
Позивачем не спростовані докази, надані відповідачем про те, що падіння дерева відбулось внаслідок пориву вітру і це падіння не пов`язане з неналежним виконанням відповідачем заходів з благоустрою, а позивачем не доведено, що майнова шкода, якої він зазнав у зв`язку з падінням дерева на автомобіль, завдана саме внаслідок протиправних дій або бездіяльності відповідача, що у свою чергу згідно статті 617 ЦК України звільняє відповідача від відповідальності, однак місцевий суд вказаного не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У касаційній скарзі, поданій у травні 2021 року до Верховного Суду,  ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі, витребувано її з Печерського районного суду міста Києва. У вказаній ухвалі Верховний Суд зазначив про відкриття касаційного провадження у малозначній справі з метою формування єдиної правозастосовчої практики.
 
29 червня 2021 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.
 
На підставі ухвали Верховного Суду від 03 листопада 2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.
 
Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 04 листопада 2021 року визначено наступний склад колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для розгляду справи: Грушицький А. І. (суддя-доповідач), Висоцька В. С., Литвиненко І. В., Петров Є. В., Ткачук О. С.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
В касаційній скарзі заявник посилається на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.
 
В касаційній скарзі зазначається, що суд апеляційної інстанції не з`ясував усіх обставин справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог. Відповідач не довів належними доказами, що він здійснював обов`язок покладений  на нього законодавством стосовно догляду за деревом.
 
Доводи інших учасників справи
 
У липні 2021 року ГУ ДСНС України у м. Києві надіслало відзив на касаційну скаргу у якому зазначає, що постанова суду апеляційної інстанції є обґрунтованою та законною, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Суд установив, що автомобіль марки Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 
 
22 березня 2019 року дерево породи «каштан кінський», що росло на узбіччі проїзної частини дороги на вул. Джона Маккейна, біля будинку № 11 , переламалося посередині (навпіл) стовбура та частина цього стовбура з гілками, впала перед транспортним засобом ОСОБА_1 , що рухався, гілки цього дерева впали на вказаний транспортний засіб, чим завдали автомобілю механічних пошкоджень.
За фактом цієї події слідчим слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві складено протокол огляду місця події (т. 1 а. с. 13-15).
 
Згідно зі звітом про оцінку транспортного засобу, проведену ТОВ «Сател Груп» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 14 січня 2019 року № 30/19), вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу марки Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 50 390,97 грн. Вартість дослідження складає 1 500,00 грн, що підтверджується квитанцією від 04 квітня 2019 року № 0.0.1316218031.1 (т. 1 а. с. 16-59).
 
Листами Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» Київської міської державної адміністрації від 04 червня 2019 року № 226-2779, Управління екології та природних ресурсів Київської міської державної адміністрації від 23 липня 2019 року № 077/3596 ОСОБА_1 повідомлено про те, що комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Печерського району не є балансоутримувачем дерева каштан, що росте біля паркану, який огороджує територію загону технічної служби ГУ ДСНС України у м. Києві та не знаходиться на балансі підприємств, що входять до Київського комунального об`єднання зеленого будівництва Київської міської державної адміністрації (т. 1 а. с. 61-64).
 
Листом загону технічної служби ГУ ДСНС України у м. Києві від 27 травня 2019 року № 33/41 ОСОБА_1 надано відповідь про те, що дерево каштан, що росте біля паркану, який огороджує територію загону не знаходиться на балансі та утриманні загону (т. 1 а. с. 65).
 
Листом ГУ ДСНС України у м. Києві від 11 червня 2019 року № 65/4/3291 ОСОБА_1 повідомлено про те, що дерево каштан, що росте біля паркану, який огороджує територію загону технічної служби ГУ ДСНС України у м. Києві не знаходиться на балансі та утримання ГУ ДСНС України у м. Києві (т. 1 а. с. 66).
 
Листом від 24 квітня 2019 року № 105/03-0078(з)/20 Печерська районна у м. Києві державна адміністрація повідомила позивача про те, що за інформацією, наданою комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва, зелені насадження (каштан) біля паркану загону не знаходиться на балансі цього підприємства. Працівниками відділу контролю за благоустроєм Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, з виїздом на місце, встановлено, що вищезазначене дерево знаходиться на прилеглій території до загону технічної служби ГУ ДСНС України у м. Києві. Крім того, працівниками відділу контролю за благоустроєм Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, керівництву загону винесено припис від 04 вересня 2019 року № 04/09-01 з вимогою провести обстеження дерев за вищевказаною адресою.
 
Згідно з листом Українського гідрометеорологічного центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 11 жовтня 2019 року № 01-20/1147 22 березня 2019 року через територію Києва проходив атмосферний фронт, який зумовив штормовий вітер. Вдень 22 березня порив вітру становив 15-20 м/с (І рівень небезпечності, жовтий) (т. 1 а. с. 113).
 
Відповідно до листа Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» Київської міської державної адміністрації від 15 жовтня 2019 року № 226-4900 про обстеження зелених насаджень на вул. Джона Маккейна, 11 повідомлено, що 03 жовтня 2019 року фахівці управління міської станції зелених насаджень КО «Київзеленбуд» провели обстеження зелених насаджень, що розташовані на вул. Джона Маккейна, 11. Під час обстеження встановлено, що дерево акації білої, яке розташоване на прилеглій території, перебуває в задовільному стані і до категорії аварійних не відноситься(т. 1 а. с. 114).
 
Згідно з листом Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 19 листопада 2019 року № 105/01-4830/1 щодо припису від 04 вересня 2019 року № 04/09/1 повідомлено ГУ ДСНС України у м. Києві про те, що за інформацією КП по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва зелені насадження біля загонутехнічної служби ГУ ДСНС України у м. Києві не знаходяться на балансі підприємства. Працівниками відділу контролю за благоустроєм Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, з виїздом на місце встановлено, що аварійне дерево на перетині вул. Джона Маккейна та Академіка Філатова (біля паркану загонутехнічної служби ГУ ДСНС України у м. Києві) знаходиться на прилеглій території до загонутехнічної служби ГУ ДСНС України у м. Києві. Тому працівниками відділу керівництву загону винесено припис від 04 вересня 2019 року № 04/09-01 щодо проведення обстеження дерев, які знаходяться на перетині вул. Джона Маккейна та Академіка Філатова (біля паркану загону) (т. а. с. 170, 171).
 
Згідно з листом від 05 вересня 2019 року щодо надання інформації про балансоутримувача дерева породи «каштан» Печерська районна в місті Києві державна адміністрація повідомила, що за інформацією, наданою КП по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва, зелені насадження (каштан) біля паркану загону технічної служби ГУ ДСНС України у м. Києві не знаходиться на балансі даного підприємства. Працівниками відділу контролю за благоустроєм Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, з виїздом на місце, встановлено, що вищезазначене дерево знаходиться на прилеглій території до загону технічної служби ГУ ДСНС України у м. Києві. Крім того, працівниками відділу контролю за благоустроєм Печерської районної в місті Києві державної адміністрації керівництву загону технічної служби ГУ ДСНС у м. Києві внесено припис від 04 вересня 2019 року № 04/09-01 з вимогою провести обстеження дерев за вищевказаною адресою та прийняти рішення згідно законодавства.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
 
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
 
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
 
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
 
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
 
Частиною другою статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
 
Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
 
Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.
 
Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.
 
Частиною сьомої статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.
 
Відповідно до пункту 3.2 Розділу 3 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27 липня 2006 року за № 880/12754, якими врегульовано питання утримання зелених насаджень (далі - Правила), до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.
 
Пунктом 5.5 Розділу 5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.
 
Аналогічні норми містяться у підпункті 9.2 пункту 9 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051.
 
Відповідно до підпункту 9.1.3 пункту 9 Правил благоустрою міста Києва охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, здійснюється за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку.
 
Згідно із підпунктом 9.3.4 пункту 9 Правил благоустрою міста Києва власники (користувачі, балансоутримувачі) зелених насаджень зобов`язані негайно видаляти аварійні, сухостійні дерева в разі, якщо стан їх загрожує життю, здоров`ю громадян або здатен нанести збитки юридичним особам, з відповідним наступним оформленням актів на право їх видалення у триденний термін.
 
Таким чином, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на прилеглих територіях установ, підприємств, організацій є відповідні установи, організації, підприємства.
 
Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини заподіювача шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.
 
Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.
 
Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 203/5198/15-ц (провадження № 61-4589св18).
 
З матеріалів справи вбачається, що дерево породи «каштан кінський» знаходиться на прилеглій території до загону технічної служби ГУ ДСНС України у м. Києві, а також на балансі міської ради не перебуває. 
 
Відповідач ГУ ДСНС України у м. Києві не довів відсутність своєї вини у заподіюванні шкоди позивачу, тому обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що відповідно до пункту 5.5 Розділу 5 Правил ГУ ДСНС України у м. Києві є відповідальним за збереження зелених насаджень, що знаходяться на прилеглій території, а також, що наявні підстави для стягнення з відповідача завданої позивачу шкоди.
 
Апеляційний суд, не спростовуючи вимог позивача до ГУ ДСНС України у м. Києві як до належного відповідача, встановив наявність непереборної сили, пославшись при цьому на норму статті 263 ЦК України, якою врегулювано питання зупинення перебігу позовної давності, що не входить до предмета доказування у цій справі.
 
Отже, апеляційний суд неправильно застосував норму матеріального права, не навів обставин, з якими пов`язується наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності, переоцінив наявні у справі докази без наведення належного мотивування та зробив передчасний висновок про наявність підстав для відмови в позові.
 
Ураховуючи наведене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і застосував норми матеріального та процесуального права, а апеляційний суд помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції.
 
З урахуванням встановлених у справі обставин ухвалене судом апеляційної інстанції судове рішення не можна вважати законним і обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно зі статтею 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
 
Установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції відповідно до статті 413 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року скасувати та залишити в силі рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             В. С. Висоцька 

Судді:                                                                                                      А. І. Грушицький
                                                                                                                      І. В. Литвиненко                                                                                                                       Є. В. Петров                                                                                                          О. С. Ткачук