ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 676/2149/20
Провадження № 22-ц/4820/1703/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,
 
секретаря: Журбіцького В.О.,
 
за участю: прокурора Грамчук Т.А., представника виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Кудла І.А., представника відповідача Мєлєкєсцева О.І.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою 
Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2021 року за позовом керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок незаконного звільнення працівника,
в с т а н о в и в :
У квітні 2020 року керівник Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення у порядку регресу майнової шкоди, заподіяної унаслідок незаконного звільнення працівника.
Позовна заява мотивована тим, що розпорядженням Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. від 08 листопада 2016 року № 350-к ОСОБА_2 звільнено з 10 січня 2012 року з посади директора департаменту правового супроводу та контролю на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України, у зв`язку з прогулом без поважних причин.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року у справі № 369/11467/16-а позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано протиправним і скасовано розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. від 08 листопада 2016 року № 350-к «Про звільнення ОСОБА_2 ». Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області з 10 січня 2012 року. Зобов`язано Кам`янець-Подільського міського голову Хмельницької області винести розпорядження про поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради. Стягнуто з виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 10 січня 2012 року по 14 листопада 2018 року у розмірі 371 891,52 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року у справі № 369/11467/16-а апеляційну скаргу Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року змінено, зазначено, що стягненню з виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області на користь ОСОБА_2 підлягає середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 10 січня 2012 року по 14 листопада 2018 року у розмірі 627 003,47 грн. В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року залишено без змін.
08 травня 2019 року виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області на виконання вищевказаних судових рішень здійснено виплату ОСОБА_2 грошових коштів у загальному розмірі 764 944,23 грн.
Таким чином, унаслідок незаконного звільнення міським головою ОСОБА_1 із займаної посади ОСОБА_2 , виконавчому комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області завдано збитки у розмірі 764 944,23 грн., тобто спричинено збитки державному (місцевому) бюджету, унаслідок чого у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача, як винної особи.
З урахуванням викладеного, керівник Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області просив суд стягнути у порядку регресу з ОСОБА_1 на користь виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області грошові кошти у розмірі 764 944,23 грн. у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої унаслідок незаконного звільнення працівника.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2021 року у задоволенні позову керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області відмовлено. У стягненні з ОСОБА_1 на користь Хмельницької обласної прокуратури судового збору у розмірі 11474,16 грн. відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що між ОСОБА_2 та виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області не виникало правовідносин пов`язаних з заподіянням шкоди ОСОБА_2 , позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння останньому шкоди.
Виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року у незміненій при апеляційному перегляді частині та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року у справі № 369/11467/16-а було виплачено ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та відповідні податки у рахунок держави, проте вказані виплати не є матеріальною шкодою у розумінні положень статті 22 ЦК України. Судом зазначено, що не підлягають оцінці правовідносини, які виникли між виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області і відповідачем, та докази, які б підтверджували обґрунтованість вимог прокурора у частині відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_1 , оскільки ці обставини підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.
В апеляційній скарзі, Перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, встановлені в ході розгляду адміністративної справи №369/11467/16-а обставини, а саме факт незаконного звільнення ОСОБА_2 згідно розпорядження міського голови, що в подальшому призвело до виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який і є розміром заподіяної позивачу шкоди. Оскільки за розпорядженням міського голови Кам`янець-Подільської міської ради, здійснено звільнення ОСОБА_2 , з порушенням закону, тому обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної у зв`язку з виплатою незаконно звільненому працівнику за час вимушеного прогулу, покладається саме на ОСОБА_1 . 
У відзиві на апеляційну скаргу Кам`янець-Подільська міська рада просить задовольнити апеляційну скаргу Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури та скасувати оскаржуване рішення. Вказує, що подаючи апеляційну скаргу перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури правомірно вказав, що саме в результаті незаконних дій службової особи Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. винного в незаконному звільненні ОСОБА_2 , та поновлення його на роботі на підставі судового рішення, заподіяно шкоду виконавчому комітету Кам`янець-Подільської міської ради у зв`язку з виплатою ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 764 944,23 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. 
Справа переглядалась судами неодноразово.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 15 червня 2021 року скасовано рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2021 року. Провадження у справі закрито. Повідомлено керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури, Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, що розгляд справи за даним позовом віднесено до юрисдикції адміністративних судів. 
Постановою Верховного Суду від 22 вересня 2021 року касаційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури задоволено. Постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 червня 2021 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
В судовому засіданні прокурор Грамчук Т.А. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.
Представник виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради в судовому засіданні Кудла І.А. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ч.4 ст.376 ЦПК України).
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржуване рішення таким вимогам закону не відповідає.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Судом встановлено, що розпорядженням Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. від 08 листопада 2016 року № 350-к ОСОБА_2 звільнено з 10 січня 2012 року з посади директора департаменту правового супроводу та контролю на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України, у зв`язку з прогулом без поважних причин.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року у справі № 369/11467/16-а позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано протиправним і скасовано розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. від 08 листопада 2016 року № 350-к «Про звільнення ОСОБА_2 ». Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області з 10 січня 2012 року. Зобов`язано Кам`янець-Подільського міського голову Хмельницької області винести розпорядження про поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області. Стягнуто з виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 10 січня 2012 року по 14 листопада 2018 року у розмірі 371 891,52 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року у справі № 369/11467/16-а апеляційну скаргу Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року змінено, зазначено, що стягненню з виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області на користь ОСОБА_2 підлягає середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 10 січня 2012 року по 14 листопада 2018 року у розмірі 627 003,47 грн. В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року залишено без змін.
08 травня 2019 року виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради на виконання вищевказаних судових рішень здійснено виплату грошових коштів у загальному розмірі 764 944,23 грн. з них: 137 940 грн. 76 коп. - нарахування ЄСВ на середньомісячну заробітну плату ОСОБА_2 ; 9405 грн. 05 коп. - військового збору, утриманого з середньомісячної заробітної плати ОСОБА_2 ; 504 737 грн. 80 коп. - грошових коштів, які перераховані на картковий рахунок ОСОБА_2 , 112 860 грн. 62 коп. - ПДФО.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 369/11467/16-а (адміністративне провадження № К/9901/12615/19) касаційну скаргу виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області задоволено. Скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 134, статті 237 КЗпП України матеріальна відповідальність на службову особу за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації оплатою працівникові вимушеного прогулу або різниці у заробітку при незаконному звільненні або незаконному переведенні його на іншу роботу можна покласти при наявності її персональної вини в цьому, у випадках, коли незаконне звільнення або незаконне переведення мало місце за рішенням колегіального органу, керівник цього органу може нести зазначену матеріальну відповідальність в тому разі, коли рішення було прийняте внаслідок його винних протиправних дій.
Застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 статті 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі; відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.
Згідно із статтею 24 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», матеріальна шкода, завдана територіальній громаді незаконними рішеннями сільських, селищних, міських голів, голів районних у місті, районних та обласних рад, їх заступників, керівників управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів місцевого самоврядування, діями чи бездіяльністю посадових осіб місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок місцевого бюджету в порядку, встановленому законом. Сільські, селищні, міські, районні у місті, районні та обласні ради, сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної та обласної ради мають право зворотної вимоги (регресу) до посадової особи місцевого самоврядування, яка заподіяла шкоду територіальній громаді, у розмірах і порядку, визначених законами України та статутами територіальних громад, прийнятими відповідно до законів України.
Статтею 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами. Підстави, види і порядок відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до статті 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.
У пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з подальшими змінами) роз`яснено, що при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, виконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію пункту 8 частини першої статті 134 та нової редакції статті 237 КЗпП України (з 11 квітня 1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше.
Трудове законодавство не містить додаткових підстав для відшкодування майнової шкоди з винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення працівника здійснено з порушенням вимог закону.
Відшкодування шкоди у порядку регресу відбувається в порядку, передбаченому цивільним законодавством України, тобто за правилами цивільного судочинства. Той факт, що майнової шкоди завдано позивачеві - суб`єкту владних повноважень під час проходження відповідачем служби, не змінює правової природи спірних відносин і не перетворює цей спір на публічно-правовий.
Однак, в матеріалах справи докази незаконних дій (розпорядження) службової особи Кам`янець-Подільської міської ради ОСОБА_1 у звільненні директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області Ковтуна Е.О., відсутні.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 369/11467/16-а (адміністративне провадження № К/9901/12615/19) скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року, які були підставою незаконного звільнення ОСОБА_2 на час подання прокурором позову, вони скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
За таких обставин, підстав для задоволення позову колегія суддів не вбачає.
Зважаючи на вищезазначене, рішення суду першої інстанції, підлягає зміні лише в частині мотивації. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд - 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури задовольнити частково.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2021 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 23 листопада 2021 року.

Судді:                                                                          Т.О. Янчук

       А.В. Купельський

       О.І. Ярмолюк