ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2021 р.                                                м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., при секретарі Галичанській Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та діючого в його інтересах захисника Черкеза І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Мізюка В.В., подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 листопада 2021 року, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 листопада 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні. 
Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04 вересня 2021 року о 01 год. 58 хв., в м. Чернівці по вул. Воробкевича, 3 А, керував транспортним засобом «BMW 735 І», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
На вказану постанову захисник Мізюк В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій він просив скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 листопада 2021 року, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 

ЄУНСС: 727/8811/21                                Головуюча у І інстанції: Ярема Л.В.
Номер провадження № 33/822/678/21        Головуючий в апеляційній ін-ції : Потоцький В.П.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП        
Вважав, що оскаржувана постанова винесена внаслідок неповноти судового розгляду, без ґрунтовного вивчення всіх обставин вчиненого правопорушення, з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому є необґрунтованою та незаконною.
Зазначив, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та винесений з грубим порушенням встановлених норм законодавства України.
Стверджував, що судом визнано винним ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР, а саме у невиконанні обов`язку водієм пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції. В той же час, матеріали справи і додані відеозаписи містять відомості про проходження особою огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і його позитивного результату. Таким чином, якщо особа і порушила вимоги ПДР, то п.2.9 А, а не п.2.5. Отже протокол про вчинення адміністративного правопорушення не відповідає обставинам справи.
Крім цього, в оскаржуваному протоколі серії ААБ №224893 про адміністративне правопорушення в графі «до протоколу додаються», не перелічено усіх документів, які додані. Оскаржуваний протокол у своєму змісті має недостовірні відомості, а саме про час вчинення правопорушення.
Звертав увагу суду на те, що працівниками поліції не зафіксовано факту зупинки ОСОБА_1 , який нібито керував транспортним засобом, оскільки останній просто сидів в автомобілі та слухав музику чекаючи друзів.
Стверджував, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 поліцейськими було проведено за допомогою технічного засобу – алкотестеру Драгер 6810, який на даний час є недозволеним до використання на території України, оскільки він не містить оцінки відповідності та державної реєстрації, строк дії свідоцтва приладу «Drager Alcotest 6810» про державну реєстрацію №7261/20078 від 10.02.2010 року, вичерпаний 10.02.2015 року. 
Заслухавши думку ОСОБА_1 та діючого в його інтересах захисника Черкеза І.М., які просили постанову районного суду скасувати, з підстав наведених в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином були дотримані. 
Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що 04.09.2021 року знаходився в своєму автомобілі, слухав музику. До нього підійшли люди, представились працівниками поліції, попросили вийти із машини та почали запитувати про світло, чи нормально себе почуває та чи не бажає пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Зазначив, що він дійсно пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак із його результатом був не згідний. Надалі йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, проте він відмовився, оскільки транспортним засобом не керував. Вважає, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений всупереч вимог чинного законодавства. 
Не дивлячись на наведені в апеляційній скарзі доводи та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення й розглянутими в судовому засіданні доказами, яким дана правильна юридична оцінка.
Так, дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 224893 свідчать про те, що водій ОСОБА_1 04 вересня 2021 року о 01 год. 58 хв., в м. Чернівці по вул. Воробкевича, 3 А, керував транспортним засобом «BMW 735 І», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено суть правопорушення та повністю узгоджується з іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується і копією відеозаписів DSJX 300000_000034 з нагрудних камер поліцейських (а.с.6 – диск), з яких вбачається, що саме ОСОБА_1 04.09.2021 року в м. Чернівці по вул. Воробкевича, 3 А, керував транспортним засобом «BMW 735 І», державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції у зв`язку із порушенням ПДР. У ході розмови з водієм у поліцейського з`явились підозра, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у нього були присутні такі ознаки, як: запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. 
Після чого, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу на що він погодився. Результат огляду був позитивний 1,24‰ у видихуваному повітрі, однак з вказаним результатом  ОСОБА_1  не погодився, у зв`язку із чим поліцейським було запропоновано йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я, однак ним  була висловлена відмова. 
Факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «BMW 735І», державний номерний знак НОМЕР_1 , також підтверджується наявною у матеріалах справи постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4724191 від 04.09.2021 року (а.с.5), з якої встановлено, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «BMW 735 І», державний номерний знак НОМЕР_1 , 04.09.21 року о 01 год. 24 хв. на вул. Воробкевича, 3 А м. Чернівці, будучи позбавленим права керування вироком Шевченківського районного суду від 18.06.2020 року за ч.2 ст.286 КК України, чим порушив п.п.2.1 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.4 ст.126 КУпАП. Дана постанова ніким не оскаржувалася, а відтак є чинною, а тому підстав для сумніву в її законності в апеляційного суду немає. 
Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є надуманими та такими, що спростовуються дослідженими доказами і на думку апеляційного суду, є методом уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що судом визнано винним ОСОБА_1 у порушенні п.2.5. ПДР, а саме у невиконанні обов`язку водієм пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції. Із відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що він погодився. Результат огляду був позитивний - 1,24‰, однак з вказаним результатом він не погодився, у зв`язку із чим поліцейським, у відповідності до вимог закону, було запропоновано йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я, однак ним була висловлена відмова.
Враховуючи наведене працівники поліції діяли відповідно до п.6 та п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. №1103, згідно з яких водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння.
Що стосується доводів апелянта про те, що огляд на стан сп`яніння поліцейськими було проведено за допомогою технічного засобу, який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, то, на думку суду, вони є безпідставними, оскільки на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення саме за порушення п.2.5 ПДР України, зокрема, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Інші посилання, які наведені в апеляційній скарзі, мають формальний характер, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
При цьому, суд керується висновком Європейського суду з прав людини, зробленим ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, де в п.58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. 
За таких обставин, вважаю, що висновок місцевого суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених місцевим судом доказів.
Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень вимог матеріального чи процесуального права, які дають підстави змінити чи скасувати оскаржувану постанову.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.130, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Мізюка В.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду        підпис                                В.П. Потоцький

Виготовлено з автоматизованої 
системи документообігу суду:
суддя Чернівецького
апеляційного суду                                                        (В.П. Потоцький)
(09.12.2021р. – дата засвідчення копії)