ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9273/21 Справа № 204/6210/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року                                                                м. Дніпро 

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ФАТОРИНГ УКРАЇНА», третя особа – Приватний виконавець Вірко Сергій Григорович, про захист прав споживача, визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А:
       У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ОТП ФАТОРИНГ УКРАЇНА», третя особа – Приватний виконавець Вірко С.Г., про захист прав споживача, визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії (а.с. 1-13).
       27 серпня 2021 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд заборонити будь-яким особам вчиняти будь – які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пов`язані з реєстрацією та перереєстрацією речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень, відносно нерухомого майна – квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 2420728), яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, до набрання законної сили рішенням суду по суті у даній справі (а.с.117-124).
       В обґрунтування заяви зазначає, що ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» незаконно, через помилкове застосування діючого законодавства, відмовило ОСОБА_1 в проведенні реструктуризації на підставі п. 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року кредитної заборгованості за кредитним договором № МL-308/096/2008 від 18.04.2008 року укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП БАНК». ОСОБА_1 укладався з ЗАТ «ОТП БАНК» кредитний договір № МL-308/096/2008 від 18.04.2008 року для придбання нерухомого майна, розмір та валюта кредиту 90 000,00 доларів США, дата остаточного повернення кредиту 19 квітня 2038 року. 
       03 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко Сергієм Григоровичем відкрито виконавче провадження № 64706987 на виконання виконавчого листа № 204/3945/16-ц, виданого 07.06.2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по судовій справі № 204/3945/16-ц згідно якого вирішено: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №МL-308/096/2008 від 18.04.2008 року, станом на 07.09.2015 року, в загальному розмірі 2168989 грн. 71 коп., що еквівалентно 98860 доларів США 06 центів, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1971361,22 грн., що еквівалентно 89852,38 доларів США та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 197628,49 грн., що еквівалентно 9007,68 доларів США».
       Постановою приватного виконавця Вірко С.Г від 03.03.2021 року по виконавчому провадженню № 64706987 накладено арешт на майно ОСОБА_1 з метою звернення стягнення на майно в тому числі і звернення стягнення на предмет іпотеки: «нерухоме майно, що знаходиться за адресою: « АДРЕСА_1 .
       У разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про проведення реструктуризації, та проведення реструктуризації виконавчий лист № 204/3945/16-ц, виданий 07.06.2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 204/3945/16-ц на виконання якого 03 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко Сергієм Григоровичем було відкрито провадження № 64706978 має бути визнаний судом відповідно до ст. 432 ЦПК України таким, що не підлягає виконанню.
       В разі невжиття заходів по забезпечення позову, єдине житло ОСОБА_1 , квартира за адресою: АДРЕСА_1 , може бути продана, відчужена іншим способом в процедурі виконавчого провадження і ОСОБА_1 буде позбавлений права на житло, гарантованого ст. 47,48 Конституції України і таким чином ефективний захист його прав на реструктуризацію кредитної заборгованості і як наслідок захист прав на збереження права власності на його єдине житло (квартиру) буде неможливим.
       Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову — залишено без задоволення.
       Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.
       Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що 18 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ML-308/096/2008, відповідно до умов якого банк надав позивачу кредит у розмірі 90000 доларів США, строком до 19 квітня 2038 року.
       В забезпечення виконання зобов`язання 18 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № РML -308/096/2008, відповідно до умов якого позивачем передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 .
       Відповідно до постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-308/096/2008 від 18.04.2008 року, станом на 07.09.2015 року, в загальному розмірі 2168989 грн. 71 коп. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено в повному обсязі.
       03.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко Сергієм Григоровичем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 204/3945/16-ц виданого 07.06.2018 року, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська.        
       Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко Сергія Григоровича від 03.03.2021 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 204/3945/16-ц від 07.06.2018 року, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .
       Залишаючи без задоволення заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано суду доказів, які б підтверджували, що приватним виконавцем, на виконанні якого знаходиться виконавче провадження №64706987, вчиняються дії спрямовані на відчуження майна боржника, окрім того, застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь – які реєстраційні дії з майном, призведе до прямого втручання у дії приватного виконавця з виконання рішення суду, яке є чинним.
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
       Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
       Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
       Перелік видів такого забезпечення передбачено ч. 1 ст. 150 ЦПК, який не є вичерпним, а тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.
       Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
       Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.
       Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
       Отже, враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, беручи до уваги характер спірних правовідносин, доводи та обґрунтування заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення заяви без задоволення.
       Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.
       Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 серпня 2021 року про забезпечення позову залишити без змін.
       Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 серпня 2021 року - залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Судді: