Головуючий у І інстанції  Арапіна Н.Є.	
Провадження №  22-ц/824/10472/2021	 	 	 	                                         Доповідач у 2 інстанції  Матвієнко Ю.О.	
 
ПОСТАНОВА
Іменем України 
 
    13 грудня 2021 року                                                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Міністерство соціальної політики України, про стягнення грошової допомоги, виплаченої надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, 
 
В С Т А Н О В И В :
 
У жовтні 2020 року позивач Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Міністерство соціальної політики України, про стягнення грошової допомоги, виплаченої надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, в якому просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь виплачену субсидію за період з травня 2018 року по січень 2019 року у розмірі 8 135 грн. 85 коп.; за період лютого по вересень 2019 року у розмірі 6 467 грн. 21 коп.; за жовтень 2019 року у розмірі 517 грн. 18 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 грн. 00 коп.
Обгрунтовуючи вимоги, позивач посилався на те, що 06 травня 2015 року відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення житлової субсидії, долучивши до заяви Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в якій зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований відповідач та його мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
11 серпня 2015 року рішенням Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації відповідачу призначено житлову субсидію. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 № 329 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1022» внесено суттєві зміни до Положення, які набули чинності з 01 травня 2018 року.
Зокрема, з 1 травня 2018 року призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяви і декларації, якщо у складі домогосподарства є особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства.
24 вересня 2018 року позивачем на адресу відповідача направлено лист з проханням надати новий пакет документів та задекларувати інформацію про сімейний стан повнолітніх зареєстрованих (одружений або неодружений), реквізити паспорта, ідентифікаційні коди, джерела доходів та розмір доходів членів їх сім`ї, які зареєстровані за іншою адресою. 
10 грудня 2019 року відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення житлової субсидії та подав Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії в якій зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
З метою повернення надміру виплаченої субсидії внаслідок ненадання заявником інформації про свій сімейний стан та про розмір доходів своєї дружини, 08 липня, 06 серпня 2020 року та 28 серпня 2020 року на адресу відповідача було направлено листи про повернення надміру отриманих грошових коштів за період з травня 2018 року по жовтень 2019 року на загальну суму 15 120,24 грн. 
Листи відповідачем отримані, проте станом на вересень 2020 року кошти не повернуті, а тому позивач і звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача надміру виплачену грошову допомогу, виплачену внаслідок подання ним документів з недостовірними відомостями за період з травня 2018 року по жовтень 2019 року на суму 15 120,24 грн.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 рокупозов задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, код ЄДРПОУ 37397200, юридична адреса: 02125, вул. Курнатовського, 7-а, корп. 1, м. Київ, надміру виплачену грошову допомогу, виплачену внаслідок подання документів з недостовірними відомостями за період з травня 2018 року по січень 2019 року у розмірі 8 135 (вісім тисяч сто тридцять п`ять) грн. 85 коп.
Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Міністерства соціальної політики, код ЄДРПОУ 37567866, юридична адреса: 01601, вул. Еспланадна, 8/10, м. Київ, надміру виплачену грошову допомогу, виплачену внаслідок подання документів з недостовірними відомостями за період лютого по вересень 2019 року у розмірі 6 467 (шість тисяч чотириста шістдесят сім) грн. 21 коп.
Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, код ЄДРПОУ 22886300, юридична адреса: 03165, пр-т Комарова, 7, м. Київ, надміру виплачену грошову допомогу, виплачену внаслідок подання документів з недостовірними відомостями за жовтень 2019 року у розмірі 517 (п`ятсот сімнадцять) грн. 18 коп.
Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, код ЄДРПОУ 37397200, юридична адреса: 02125, вул. Курнатовського, 7-а, корп.1, м. Київ, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 (дві тисячі сто два) грн. 00 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1  подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову. Обгрунтовуючи скаргу, відповідач посилався на те, що судом зроблені хибні висновки щодо подання відповідачем документів з недостовірними відомостями, оскільки докази подання недостовірних відомостей позивач суду не надав. При цьому, суд залишив поза увагою доводи відповідача про недоведеність позивачем факту його своєчасного інформування у вересні 2018 року про необхідність подання нової заяви та декларації про зміни у складі сім`ї у зв`язку з набуттям чинності постанови КМУ № 329. Відповідач у скарзі зазначив, що в матеріалах справи відсутні підтвердження надіслання та одержання відповідачем листа позивача від 24.09.2018 року №37/02-12844.
На думку відповідача, позивач мав достатні повноваження для прийняття рішення про відмову в призначенні житлової субсидії в зазначений період, проте таке рішення було прийнято лише у листопаді 2019 року.
Крім цього, відповідач посилався на положення ч. 1 ст. 1215 ЦК України, зазначивши при цьому, що не може бути повернута сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії зокрема тоді, якщо позивач не доведе, що виплату здійснив добровільно, але внаслідок рахункової помилки з його боку чи недобросовісності з боку відповідача як набувача субсидії. Така недобросовісність може проявлятись у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо. 
На думку відповідача, позивачем не доведені належними і допустимими доказами істотні по справі обставини, а саме: недобросовісний характер дій відповідача або несумлінне ставлення до виконання власних обов`язків чи зловживання правом у власних інтересах.
У відзиві на апеляційну скаргу представник третьої особи Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Шароварова І.С. заперечила проти задоволення скарги та просила залишити рішення суду без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу начальника Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Сої О.В., остання просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача, а рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки ціна позову в даній справі (15 120 грн. 24 коп.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 06 травня 2015 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про призначення житлової субсидії (а.с.8), до якої долучив Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в якій зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований відповідач ОСОБА_1  та його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8 зв.).
11 серпня 2015 року рішенням Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації відповідачу призначено житлову субсидію (а.с.9).
24 вересня 2018 року позивачем на адресу відповідача направлено лист з проханням надати новий пакет документів та задекларувати інформацію про сімейний стан повнолітніх зареєстрованих (одружений або неодружений), реквізити паспорта, ідентифікаційні коди, джерела доходів та розмір доходів членів їх сім`ї, які зареєстровані за іншою адресою (а.с.21).
10 грудня 2019 року відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення житлової субсидії та подав Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії в якій зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22, 23-23-а).
08 липня та 06 серпня 2020 року на адресу відповідача направлено листи про повернення надміру отриманих грошових коштів за період з травня 2018 року по жовтень 2019 року у розмірі 15 120,24 грн. (а.с.24-25, 26, 27, 28), на які позивач не відреагував та кошти не повернув.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.  
Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.  
Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21 жовтня 1995 року затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.
Згідно п. 3 зазначеного Положення житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком та витрати на комунальні послуги в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія.
Право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках) (п. 4 Положення).
Згідно п. 9 Положення Заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява), з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. З 1 січня 2021 рокузаяви з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій лише у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг).
Відповідно до п. 24 зазначеного Положення, житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. Відповідно до п. 30 Положення - для розрахунку житлової субсидії враховуються нараховані доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пунктах 24-28 Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи.
Відповідно до п. 78 Положення після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють призначення житлової субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому періоді.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 № 329 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року№ 1022» внесено суттєві зміни до Положення, які набули чинності з 01 травня 2018 року.
Зокрема, з 1 травня 2018 року призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяви і декларації, якщо у складі домогосподарства є особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства.
Відповідно до п. 49 Положення, громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.
Як встановлено судом, відповідач не виконав свій обов`язок та не надав позивачу інформацію про факт його перебування у шлюбі із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто надав недостовірну інформацію, наслідком чого стало нарахування та виплата позивачем відповідачу субсидії за період з травня 2018 року по жовтень 2019 року на суму 15 120 грн. 24 коп.
При цьому, із змісту заяви про призначення житлової субсидії, яка подана ОСОБА_1 у 2015 році, вбачається, що відповідач зобов`язався  протягом місяця повідомляти структурний підрозділ з питань соціального захисту населення у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії.
Таким чином, оскільки дії відповідача по ненаданню інформації свідчать про порушення ним його обов`язку та є недобросовісними, отримана відповідачем від позивача сума субсидії підлягає поверненню, зважаючи на те, що положення п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки позивачем під час розгляду справи було доведено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої надміру суми субсидії.      
Доводи апеляційної скарги відповідача про неналежне інформування його позивачем про зміни до законодавства, зокрема про набуття чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 № 329, у зв`язку із чим і виник обов`язок відповідача щодо подання нової Декларації, колегією суддів відхиляються, оскільки такі доводи не спростовують висновків суду про обов`язок саме отримувача субсидії своєчасно повідомляти про виникнення обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії.
При цьому, зміст Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 № 329 є загальнодоступним, у зв`язку з чим відповідач не був позбавлений можливості самостійно виконати обов`язки по наданню інформації Управлінню соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, які виникли у нього у зв`язку із зверненням за грошовою допомогою.
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин; законності та обгрунтованості рішення суду ці доводи не спростовують. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги відповідача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_1 - без задоволення.  
В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року - залишити без змін.
 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп.
 
Стягнути з  ОСОБА_1 в дохід держави 3 153 грн. 00 коп. відстроченого судового збору.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

    Суддя доповідач:    

    Судді: