ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8097/21 Справа № 212/4217/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:         
головуючого - Деркач Н.М.
суддів - Городничої В.С., Єлізаренко І.А.,
                                     при секретарі  -     Усик А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я , - 

В С Т А Н О В И В:

               У травні  2021 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі - ПрАТ «Суха Балка»), посилаючись на те, що він тривалий час працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на професійне захворювання.
       Висновком МСЕК від 11.05.2021 року позивачу з 19.04.2021 року встановлено 65% втрати професійної працездатності, з яких первинно у зв`язку з професійним захворюванням 30% - радикулопатія, 10% - вібраційна хвороба, 10% - ХОЗЛ, а також повторно 15 % втрати професійної працездатності у зв`язку з нещасним випадком (травмою) на виробництві, що стався 13.10.2005 року у ВАТ «ЦГЗК» строком до 01 травня 2022 року, встановлено третю групу інвалідності.
       Позивач посилався на те, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я та отримав професійні захворювання, внаслідок чого йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач відчуває біль у шийному і поперековому відділах хребта, з іррадіацією у руки та нижні кінцівки, більше у ліву, відчуття оніміння у них, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді, судоми в литкових м`язах та м`язах передпліч, частіше в нічний час, біль та обмеження рухів у плечових, ліктьових та колінних суглобах, утруднену ходу, задишку при фізичному навантаженні,кашель, частіше сухий, приступоподібний, біль у грудях та міжлопатковій ділянці,запаморочення, підвищений АТ. Також через кашель та задишку у нічний час, а також через біль у шийному, поперековому відділах хребта та судоми у нічний час позивач дуже часто не висипається, через що протягом дня погано себе почуває. У зв`язку з отриманням професійного захворювання позивач не може займатися бігом для підтримання свого здоров`я. Після отримання професійного захворювання постійно відчуває свою обмеженість як у спілкуванні з оточуючими його людьми, так і обмеженість у можливості продовжувати активний спосіб життя. Розмір моральної шкоди позивач оцінював у 216 000 грн., яку просив стягнути з відповідача.
       Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Суха Балка" на користь  ОСОБА_1  моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб. Стягнуто з ПАТ "Суха Балка" на користь держави судовий збір в розмірі 1000 гривень. У задоволенні інших вимог відмовлено.
               Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .
               Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
               Відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду не надходили.        
               Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
               Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1  працював на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, на протязі 3 років 6 місяців, а саме з 28.11.2001 року по 13.12.2004 року - на посаді прохідника ш. ім. Фрунзе; ВАТ «Суха Балка», правонаступником якого є відповідач Приватне акціонерне товариство «Суха Балка», звільнився 13.12.2004 року за власним бажанням ( копія трудової книжки а.с. 42-46).
Висновком МСЕК від 11.05.2021 року позивачу встановлено загальний відсоток втрати професійної працездатності 65 % з 19 квітня 2021 року до 01 травня 2022 року, з яких:
- за професійними захворюваннями 30% - радикулопатія, 10% - вібраційна хвороба, 10% - ХОЗЛ при первинному огляді;
- по трудовому каліцтву, яке мало місце у 2005 році встановлено 15 % при повторному переогляді,
- встановлено 3 групу інвалідності. (а.с.36-39).
Рішенням Науково-дослідного інституту промислової медицини від 16.03.2021 року № 544 позивачу були встановлені професійні захворювання: Вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії локальної вібрації з синдромом помірної вегетативно-сенсорної полінейропатії. двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), деформуючим остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня). Радикулопатія попереково-крижова Ь5. 81 білатеральна на фоні антеспондилолістезу тіла Ь5 хребця 1 ст. (8мм) з вираженими статико- динамічними порушеннями, стійким больовим та периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді деформуючого остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня). Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група В. ЛН першого-другого ступеня (а.с.16-17).
Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05.04.2021 року складеного на ПРаТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», встановлено причини виникнення професійного захворювання, а саме працюючи в підземних умовах шахти імені Орджонікідзе прохідником, виконував комплекс гірничих робіт з проходження гірничих виробок, кріплення та очисного виймання ко копалин. Через недосконалість технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень с; вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав д вплив підвищених параметрів пилу переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони та виробі локальної вібрації. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення бурового інструменту внаслідок обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, через що виконувані роботи характеризувалися фізичним перевантаженням. Також згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 16.03.2021 р. №544 підставою для встановлене професійного характеру захворювань послужив профмаршрут: 11.2001-22.09.2004 рр. - ВАТ «Суха Балка», ш. ім. Фрунзе, прохідник. Причина професійного захворювання робота Вібрація локальна, рівень в дБ: 79 при гранично допустимому 76, важкість праці: маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну, кг: 40 при гранично допусти - до 30, робоча поза % зміни: незручна 52,8 при гранично допустимій 25; вимушена 25,7 при граничне допустимій 10, пил переважно фіброгенної дії: з вмістом кристалічного кремнію діоксиду (SiО2) від 10% до 70% в повітрі робочої зони в 3,2 рази перевищує ГДК (6,45 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 згідно ГОСТ 12.1.005-88 «Общие санитарно- гигиенические требования к воздуху рабочей зоны») (а.с.24-27). Згідно п. 20 вказаного акту, враховуючи роботу ОСОБА_1 впродовж 15 років 11 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, неодноразову зміну керівництва структурних підрозділів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань, встановити не можливо (а.с.27).
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, а отже наявні підстави, передбачені ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди у зв`язку з професійним захворюванням з огляду на наступне.
Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України Про охорону праці роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.
Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки.
За час роботи на даному підприємстві він отримав професійні захворювання, які обумовлено умовами в яких він працював.
У зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки та впливом комплексу виробничих шкідливих факторів на шахті позивач отримав професійні захворювання.
Внаслідок втрати професійної працездатності позивачу спричинено моральну шкоду, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання, погіршилися його здібності, виникли переживання, викликані наслідками професійного захворювання, він втратив професійну працездатність, позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, змушений постійно приймати лікарські препарати, постійно відчуває наслідки професійного захворювання, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди.
Таким чином, встановивши, що професійні захворювання позивача, які завдають йому фізичного болю та душевних страждань, виникли з вини підприємства відповідача, яким було допущено порушення трудового процесу, що підтверджено висновком МСЕК щодо втрати позивачем працездатності, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я позивача.
При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд першої інстанції, з урахуванням глибини та ступеня моральних і фізичних страждань позивача, яких він зазнав та зазнає внаслідок професійних захворювань, встановлення йому втрати професійної працездатності у розмірі 65% та третьої групи інвалідності, із урахуванням характеру ушкодження здоров`я позивача, що є незворотнім, а також з урахуванням принципів розумності і справедливості, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.
Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним, не відповідає вимогам розумності та справедливості є необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Однак, колегія суддів вважає за необхідне доповнити рішення суду наступним змістом.
Відповідно до Закону №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 та статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).
До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом № 466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).
Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.
Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.
У зв`язку із зазначеним суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення моральної шкоди без утриманням податку та обовязкових платежів.
               Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу  Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" задовольнити частково.
       Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року змінити в частині стягнення суми моральної шкоди, виклавши її в наступній редакції: “Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на користь  ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень з утриманням податку з доходу фізичних осіб.”
       В іншій частині рішення суду залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

       Судді:                                                                        Н.М. Деркач

                                                                               В.С. Городнича

                                                                               І.А. Єлізаренко