Справа № 761/19475/19
Провадження 1-кп/991/10/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
УХВАЛА

01 грудня 2021 року                                                                        м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 

за участю:
секретаря судового засідання – ОСОБА_4 ,
прокурора – ОСОБА_5 ,
обвинувачених – ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників – ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду заяву захисника ОСОБА_10 про відвід колегії суддів від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52019000000000217 від 15 березня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває вказане кримінальне провадження. 
01 грудня 2021 року у судовому засіданні захисник обвинуваченого – адвокат  ОСОБА_10  подав заяву про відвід колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від розгляду вказаного кримінального провадження з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

1.Заявлені вимоги та їх обґрунтування.

У своїй заяві адвокат ОСОБА_10 просив відвести зазначену колегію суддів від розгляду вказаного кримінального провадження, оскільки у діях суддів наявні обставини, що викликають сумнів у їх неупередженості.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що:
-у судовому засіданні від 17 листопада 2021 року колегією суддів було прийнято рішення звернутись до КДК адвокатури міста Києва щодо притягнення адвоката ОСОБА_10 до дисциплінарної відповідальності за залишення ним зали судового засідання без дозволу головуючого, що вже є прямим доказом наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості суду. На переконання захисника, таке рішення прийнято судом з надуманих ним самим підстав, оскільки він покинув залу судового засідання у зв`язку з необхідністю відбути в інше судове засідання і про таку необхідність він заздалегідь попередив секретаря судового засідання ОСОБА_12 , попросивши її нагадати про цей факт колегії суддів. Під час перебування колегії суддів у нарадчій кімнаті секретар судового засідання повідомила його, що він може їхати в інше судове засідання, а тому він, вважаючи, що вона діє за вказівкою суду, відбув до Обухівського районного суду Київської області, де з 11 год. 00 хв. до 13 год. 30 хв. він брав участь в якості захисника в судовому засіданні по справі № 372/682/18;
-зазначене питання розглядалось судом протягом 30 хвилин за відсутності адвоката ОСОБА_10 із з`ясуванням думки обвинуваченого ОСОБА_7 , який висловлював свою правову позицію без забезпечення йому права на захист (яке є обов`язковим при обвинуваченні особи у вчиненні особливо тяжкого злочину). Вказане демонструє упереджене ставлення суду не тільки до захисника ОСОБА_10 , але і до обвинуваченого ОСОБА_7 та свідчить про умисне порушення гарантованого Конституцією України права на захист;
-про упереджене ставлення колегії суддів до сторони захисту та обвинувачених свідчить також і зміст ухвали від 17 листопада 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження. Так, у сторони захисту викликає великий сумнів неупередженість колегії суддів та особисто головуючого судді ОСОБА_1 , оскільки в справі є два судових рішення, які протирічать один одному в частині встановлення дати фактичного направлення обвинувального акту до суду – окрема думка судді ОСОБА_1 до ухвали від 24 березня 2021 року та ухвала від 17 листопада 2021 року, яка підписана усім складом суду.

2.Позиції сторін у судовому засіданні. 

У судовому засіданні захисник ОСОБА_10 повністю підтримав доводи викладені у його письмовій заяві і просив її задовольнити. Додатково зазначив, що заявляє відвід саме колегії суддів, а не секретарю судового засідання ОСОБА_4 , оскільки, відповідно до своїх повноважень, вона не має права самостійно надавати будь яку інформацію учасникам процесу без відома (вказівки) головуючого та членів колегії суддів. Захисник вважає, що секретар судового засідання діяла за вказівками колегії суддів, які спочатку через неї повідомили про можливість відбути до іншого судового засідання, а потім ініціювали питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності за залишення зали судового засідання без дозволу головуючого.
Захисник ОСОБА_9 також підтримала доводи поданої заяви і просила її задовольнити, зазначивши, що сам факт звернення колегії суддів до КДКА вже свідчить про неприязні відносини та недовіру між стороною захисту і судом. Крім того, захисник додала, що колегія суддів не мала права самостійно, за відсутності клопотань учасників, ініціювати питання про притягнення адвоката ОСОБА_10 до дисциплінарної відповідальності, оскільки це прямо суперечить вимогам ст. 372 КПК України. 
Захисник ОСОБА_11 також просив суд задовольнити заявлений відвід, зазначивши, рішення про звернення до КДКА міста Києва було прийнято передчасно, без заслуховування позиції самого адвоката ОСОБА_10 , що свідчить про необ`єктивний і упереджений підхід суду. 
Обвинувачені підтримали думку своїх захисників. 
Прокурор висловив заперечення щодо заявленого відводу, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. Зокрема, прокурор зазначив, що реагування на неналежну поведінку учасників кримінального провадження свідчить лише про виконання судом встановленого законом обов`язку, а тому не може свідчити про будь-яку упередженість. Не підтверджують таку упередженість і доводи сторони захисту щодо суперечностей і недоліків в ухвалах про відмову у задоволенні їх клопотань, оскільки незгода із судовим рішенням не може бути підставою для відводу.

3.Оцінка та висновки суду.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.
З метою дотримання цієї гарантії, ст. 80 КПК України передбачає право учасників судового провадження заявити відвід, який повинен бути вмотивованим.
Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді передбачений ст. 75, 76 КПК України, до якого належить, зокрема, наявність сумніву у його неупередженості. Саме на вказану підставу посилається захисник ОСОБА_10 у своїй заяві про відвід. 
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").
При цьому, сама по собі заява про відвід не є безумовною підставою для відсторонення складу суду від участі у кримінальному провадженні. Позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, адже визначальним фактором є можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (пункт 44 рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії»). 
Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується доки на підставі доказів не буде встановлена наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.
Разом з тим, заявлений відвід не містить будь-яких належних та підтверджених даних, які б свідчили про існування вказаної заявником підстави для відводу, а його доводи фактично зводиться до незгоди із попередніми рішеннями колегії суддів. 
Першочергово суд відзначає, що незгода з процесуальними рішеннями судді, суду не може бути підставою для відводу. У випадку наявності такої незгоди, ст. 24 КПК України встановлює засаду забезпечення права на оскарження відповідних процесуальних рішень.
Так, згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови "Про незалежність судової влади" №8 від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Сама по собі незгода сторони захисту з прийнятим рішенням не на її користь не може бути підставою для відводу колегії суддів від розгляду кримінального провадження та жодним чином не породжує об`єктивних сумнівів у неупередженості суддів і не може слугувати доказом будь-якого неприязного відношення членів колегії до сторони захисту.
З огляду на зазначене, обставини незгоди учасників з процесуальними рішеннями судді, суду підлягають розгляду у рамках їх оскарження і не можуть бути предметом розгляду питання про відвід.
У зв`язку із цим, суд відхиляє доводи сторони захисту, які стосуються змісту судових рішень ухвалених колегією суддів у цьому кримінальному провадженні.
Що стосується звернення колегії суддів до органу, уповноваженого на притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності, то суд відзначає, що за змістом статей 321 та 324 КПК України, порушення питання про дисциплінарну відповідальність адвоката чи прокурора є обов`язком, а не правом суду. Суд зобов`язаний здійснювати реагування на неналежну процесуальну поведінку учасників кримінального провадження, особливо у випадках, коли це перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження та негативно позначається на правах обвинувачених. Здійснення такого реагування у випадку з адвокатом ОСОБА_10 як раз і обумовлювалось необхідністю належного забезпечення обвинуваченому ОСОБА_7 права на захист та розгляду кримінального провадження у розумні строки. 
Виконання судом передбаченого законодавством обов`язку не може свідчити про будь-яку упередженість по відношенню до сторони захисту.
При цьому, суд відхиляє як безпідставні доводи захисника ОСОБА_9 про порушення вимог ст. 472 КПК України через самостійне ініціювання колегією суддів питання про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_10 . 
Так, вказана стаття не містить будь-яких обмежень щодо кола осіб, які можуть ініціювати питання, що вирішується ухвалою, натомість, лише скеровує суд до необхідності зазначити у тексті судового рішення відповідного ініціатора. 
У свою чергу, порядок вирішення судом питання про звернення до дисциплінарного органу визначено у ч. 1 ст. 324 КПК України, яка так само не обумовлює можливість порушення питання про дисциплінарну відповідальність адвоката наявністю клопотання сторін, натомість, прямо вказує на обов`язок суду одночасно з відкладенням судового засідання порушити перед дисциплінарними органами відповідне питання. Тому, на виконання вказаних вимог, у судовому засіданні від 17 листопада 2021 року, колегія суддів, встановивши, що під час перебування суддів в нарадчій кімнаті захисник ОСОБА_10 залишив залу судового засідання, поставила на обговорення учасників питання про відкладення судового засідання та про дисциплінарну відповідальність адвоката ОСОБА_10 . Заслухавши думку присутніх учасників, колегія суддів постановила ухвалу, якою було вирішено відкласти судове засідання та порушити перед КДКА м. Києва питання про відповідальність адвоката ОСОБА_10 . 
Таким чином, доводи захисника ОСОБА_9 є необгрунтованими. 
Враховуючи викладене, стороною захисту не наведено будь-яких переконливих доводів на підтвердження наявності передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України обставини, яка виключає участь колегії суддів у кримінальному провадженні, а тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. 75, 80, 81, 82, 372, 376 КПК України, 

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_10 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від розгляду вказаного кримінального провадження – відмовити. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий:                                                  ОСОБА_1 

Судді:                                                                  ОСОБА_2 

                                                                ОСОБА_3