ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Дудін С.О.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2021 року                                                                                       Справа № 320/652/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді                      Епель О.В., 
суддів:                                              Карпушової О.В., Степанюка А.Г., 
за участю секретаря                     Сакевич Ж.В.,
представника відповідача          Малая В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року у справі 

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю 
«Украгро-Інвест ЛТД»

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області

про                     визнання протиправним та скасування 
податкового повідомлення-рішення, 

В С Т А Н О В И В :
          Історія справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Украгро-Інвест ЛТД» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.12.2020 №  340/0902.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року адміністративний позов було задоволено повністю.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що постачальником позивача було допущено помилку при написанні пункту розвантаження товару, а саме Броварський район, село Беревиця замість Броварський район, село Мокрець, вул. Бервицька.
Разом з тим, суд зазначив, що позивач в останній день перевірки направив відповідачу супровідний лист із завіреними копіями видаткової, товарно-транспортної та акцизної накладної від 09.04.2020 з виправленою постачальником адресою пункту розвантаження товару, але такі документи не були враховані податковим органом ані під час розгляду заперечень на акт перевірки, ані при прийнятті оспорюваного в цій справі податкового повідомлення-рішення.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову, наполягаючи на правомірності винесення спірного податкового повідомлення-рішення та вчинення позивачем порушення вимог законодавства, за яке його притягнуто до відповідальності.
При цьому, апелянт стверджує, що допущення постачальником помилки в пункті розвантаженні свідчить про зберігання позивачем пального за відсутності діючої ліцензії на його зберігання за відповідною адресою.
Також апелянт посилається на те, що позивачем не було своєчасно скориговано відповідну акцизну накладну.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно та неправильно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
          Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.
          Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» (далі - ТОВ «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД») зареєстровано в якості юридичної особи 07.12.2016, про що свідчить інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Позивач має ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки; реєстраційний номер 10060414202000869 від 27.03.2020; термін дії: з 30.03.2020 по 30.03.2025). Відповідно до цієї ліцензії позивачу надано право на зберігання пального за адресою: Україна, Київська область, Броварський район, с. Мокрець, вул. Бервицька, 41А.
Головним управлінням ДПС у Київській області з 09.12.2020 по 14.12.2020 проведено фактичну перевірку діяльності ТОВ «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» за місцезнаходженням та місцем провадження його господарської діяльності: Київська область, Броварський район, село Мокрець, вул. Бервицька,41-А.
Перевірку проведено на підставі п. 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України згідно з Наказом ГУ ДПС у Київській обл. № 1798 від 30.11.2020 та направленнями на проведення фактичної перевірки від 01.12.2020 № 808/10-36-09-00, 809/10-36-00.
За результатами перевірки 14.12.2020 складено акт фактичної перевірки, в якому йдеться посилання на порушення ТОВ «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» положень ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: зберігання позивачем пального за відсутності ліцензії на право зберігання пального (виключно для власних потреб та промислової переробки).
Так, контролюючий орган зазначив, що позивач має ліцензію на право зберігання пального за адресою: Україна, Київська область, Броварський район, с. Мокрець, вул. Бервицька, 41А, проте згідно договору поставки №01-59/09/2019 від 01.09.2019, акцизної накладної форми «П» від 09.04.2020 №595, видаткової накладної від09.04.2020 №Т0000000503, товарно-транспортної накладної від 09.04.2020 №Т0000000503, ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» було реалізовано позивачу дизельне пальне в кількості 16   757 кг із зазначенням пункту розвантаження: Броварський район, село Беревиця.
У зв`язку з цим контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ «УКРАГРО-ІНВЕСТ ЛТД» у квітні 2020 року здійснювало зберігання пального за відсутності діючої ліцензії.
В останній день перевірки - 14.12.2020 - позивач направив відповідачу супровідний лист із завіреними копіями видаткової, товарно-транспортної та акцизної накладної від 09.04.2020 з виправленою постачальником ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» адресою поставки дизельного палива за адресою: Київська область, Броварський район, село Мокрець, вул. Бервицька, 41А.
Не погодившись з висновками акта перевірки, позивачем 18.12.2020 направлено відповідачу поштою заперечення на акт перевірки, в яких були викладені всі обставини господарських відносин з ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП», зокрема про наявність помилок у адресі поставки та подальше виправлення постачальником всіх товаророзпорядчих документів від 09.04.2020, про направлення відповідачу поштою виправлених документів, про відсутність діяльності та основних засобів позивача за помилково зазначеною адресою - Броварський район, село Беревиця, та про відсутність в наказі на перевірку конкретної мети та підстави для її проведення.
Направлення позивачем 18.12.2020 контролюючому органу заперечень до акта перевірки з виправленими постачальником документами щодо поставки пального підтверджується описом вкладення, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, накладною та інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта».
За результатами розгляду заперечень на акт перевірки, комісія відповідача з розгляду заперечень залишила без змін висновки фактичної перевірки, про що викладено у листі від 30.12.2020 №1057/12/10-36-09-01-07.
30.12.2020 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №  8340/0902, згідно з яким на позивача накладено штраф в сумі 500  000,00 грн за порушення ст. 15 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: за зберігання позивачем пального за відсутності ліцензії на право зберігання пального (виключно для власних потреб та промислової переробки). 
Позивач, вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, а свої права порушеними, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 481/95-ВР).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до статті 15 Закону № 481/95-ВР імпорт, експорт алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності без наявності ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
При цьому, нормами статті 17 цього Закону № 481/95-ВР визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.
Відповідно до статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до абзацу 2 пункту 111.3 ст. 111 ПК України притягнення фізичної або юридичної особи до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, що передбачає встановлення контролюючими органами вини особи, не передбачає презумпції наявності вини фізичної особи чи посадових (службових) осіб юридичної особи у випадках притягнення фізичної особи чи посадових (службових) осіб юридичної особи до юридичної відповідальності інших видів та не звільняє від обов`язку її доведення в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до пунктів 44.6 та 44.7 статті 44 ПК України У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
У разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).
У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений   статтею 82   цього Кодексу.
У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.
Положеннями пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.
Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному   статтею 42   цього Кодексу.
У разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду.
Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду.
Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки.
Під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень:
- встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
- розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини);
- досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності;
- досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;
- визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.
При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.
За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
У разі встановлення необхідності проведення позапланової документальної перевірки у порядку, встановленому   підпунктом 78.1.5   пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, висновок за результатами розгляду матеріалів перевірки приймається комісією з питань розгляду заперечень після проведення такої перевірки з урахуванням її результатів.
Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.
Контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складання акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до   підпунктів 60.1.2 та 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 цього Кодексу.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Отже, законодавством регламентовано відповідальність суб`єктів господарювання за зберігання пального за відсутності ліцензії.
При цьому, перед застосуванням відповідної санкції на контролюючий орган покладено обов`язок повно та всебічно дослідити всі документи відповідного суб`єкта господарювання і прийняти виважене та обґрунтоване рішення.
Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що станом на час виникнення спірних правовідносин позивач мав чинну ліцензію на зберігання пального за адресою: Київська область, Броварський район, село Мокрець, вул. Бервицька, 41А .
Водночас, допущення постачальником (контрагентом позивача) помилки в адресі пункту розвантаження товару, а саме зазначення: Броварський район, село Беревиця, не є достатньою підставою вважати, що позивачем здійснюється зберігання пального за відсутності відповідної ліцензії.
Крім того, апеляційний суд відзначає, що в останній день перевірки позивачем надавалися контролюючому органу документи для усунення відповідних суперечностей та виниклих сумнівів, але такі безпідставно не були враховані останнім.
Також, судова колегія зазначає, що згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Броварської районної ради Київської області (http://brovrayrada.gov.ua/mapa-rajonu), у складі Броварського району відсутній такий населений пункт як село Беревиця, натомість існує село Мокрець.
Згідно з даними офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» у складі села Мокрець Броварського району Київської області існує 18 вулиць, у тому числі вул. Бервицька (Комсомольська) (https://index.ukrposhta.ua/find-post-index).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у діях позивача складу порушення, за яке його притягнуто до відповідальності, що свідчить про протиправність оскаржуваного ним податкового повідомлення-рішення.
Тож, твердження апелянта щодо правомірності винесення спірного податкового повідомлення-рішення та вчинення позивачем порушення вимог законодавства, за яке його притягнуто до відповідальності, апеляційний суд відхиляє як безпідставні.
Доводи апелянта щодо зберігання позивачем пального за відсутності діючої ліцензії на його зберігання за відповідною адресою суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, з огляду на вищевикладене.
Посилання апелянта на те, що позивачем не було своєчасно скориговано відповідну акцизну накладну, судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки в цьому випадку позивача притягнуто до відповідальності за зовсім інший склад правопорушення, про що зазначалося раніше.
Отже, апелянтом не доведено правомірності спірного ППР.
Водночас, постулатом адміністративного процесуального законодавства є презумпція винуватості відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень (ч.2 ст.77 КАС України).
У свою чергу податковим законодавством презюмується правомірність рішень, дій та бездіяльності платника податків (ст. 4 ПК України).
Зазначене в сукупності обумовлює покладення обов`язку доказування в податкових спорах на податковий орган, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для нарахування платнику податків спірних податкових зобов`язань, та правомірність прийняття свого рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 20.02.2018 у справі № 817/149/17, від 29.03.2018 у справі № 813/2758/16 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковим для колегії суддів при вирішенні даної справи.
Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових задоволення позову в цій справі в повному обсязі.
Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року - без змін.
Розподіл судових витрат.
          З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлено 01 листопада 2021 року.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      О.В. Карпушова

                                                                                                      А.Г. Степанюк