ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/15204/20	
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі Черкасової Є.А.,
за участю представника апелянта - Ковальчука О.М.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року, ухвалене за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні по суті в режимівідео конференції в системі «EASYCON» об 11:37 год.  в м. Одесі, по справі за позовною заявою ОСОБА_1  в інтересах малолітньої дитини   ОСОБА_2   
до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа - Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області про  визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання видати дозвіл, - 
ВСТАНОВИЛА:
В грудні 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.12.2020 року №74-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером 512383400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) до комунальної власності та акт прийому-передачі від 11.12.2020 року в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером 5123783400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га);
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року №15-16671/13-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою», яким було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з метою подальшої передачі безоплатно у власність, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: 5123783400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів).
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивач звернулась до ГУ Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за цільовим призначенням - землі запасу, орієнтовною площею 2,00 га, за кадастровим номером 5123783400:01:002:0450 з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів). Наказом від 30.11.2020 року ГУ Держгеокадастру в Одеській області позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою через невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законодавства. Не погоджуючись з наказом від 30.11.2020 року №15-16671/13-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою», позивач звернулась до суду з даним позовом. Разом з тим, із поданого відповідачем відзиву на позов, позивачу стало відомо про існування наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.12.2020 року №74-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», який на його думку є протиправним, оскільки позивач має пріоритет перед ОТГ, так як першою звернулась за наданням дозволу, має рішення суду стосовно земельної ділянки, яка передана, та як наслідок, правомірні очікування. З огляду на викладене, позивач вважає, що Наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.12.2020 року №74-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером 512383400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) до комунальної власності та акт прийому-передачі від 11.12.2020 року в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером 5123783400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) підлягає скасуванню.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року №15-16671/13-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою», яким було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з метою подальшої передачі безоплатно у власність, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі; судові витрати в судах апеляційної та першої інстанції в тому числі сплачені суми судового збору та витрати на професійну правничу допомогу по даній справі стягнути з відповідача на користь позивача; зобов`язати відповідача надати звіт про виконання рішення суду по даній справі у строки, встановлені судом в порядку ст. 382 КАСУкраїни. Доводами апеляційної скарги зазначено, що відмова, надана відповідачем у наказі ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року № 15-16671/13:20-СГ ніяким чином не могла на момент видачі наказу обґрунтовуватись тим, що земельну ділянку було передано до комунальної власності наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.12.2020 року № 74-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», який було прийнято набагато пізніше оскаржуваного наказу від 30.11.2020 року, рішення по справі № 420/5872/20 та звернення позивача з клопотанням до відповідача. Наявність наказу від 11.12.2020 року № 74-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та Акту приймання-передачі стосовно оспорюваної земельної ділянки може перешкодити позивачу у реалізації права на землю. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що відповідно до наказу від 11.12.2020 № 74-ЩТГ «Про передачу земельних ділянок у комунальну власність» Головним управлінням передано Великодальницькій сільській раді Біляївського району Одеської області земельні ділянки загальною площею 191,5599 га у комунальну власність. Відповідно до акту          приймання-передачі земельної          ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність, земельна ділянка площею 10,0816 га, з кадастровим          номером 5123783400:01:002:0450 увійшла до наказу Головного управління від 11.12.2020 № 74-ОТГ «Про передачу земельних ділянок у комунальну власність». Щодо вказаної земельної ділянки ані судом, ані будь яким органом виконавчої влади не приймались будь-які обмежувальні заходи щодо розпорядження Головним управлінням даною земельною ділянкою. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.2021 № 247860183, Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області зареєструвала за собою 26.02.2021 право комунальної власності на вказану земельну ділянку. У зв`язку з вищевикладеним, на думку відповідача, вказана вимога не підлягає задоволенню. Щодо зобов`язання Головного управління надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою, бажана до відведення земельна ділянка належить до комунальної форми власності, розпорядником якої є Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області, яка 26.02.2021 зареєструвала право комунальної власності на вищевказану земельну ділянку. Враховуючи, що Головне управління не є розпорядником бажаної до відведення ОСОБА_2 земельної ділянки, вказана позовна вимога не підлягає задоволенню. З огляду на зазначене, відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 08.05.2020 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням, у якому просила надати її сину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: 5123783400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.
У відповіді на запит позивача від 10.02.2020 року розпорядник інформації 21.02.2020 року повідомив, що інформацією ГУ Держгеокадастру в Одеській області, у Державному земельному кадастрі наявні відомості про державну реєстрацію від 19.11.2019 земельної ділянки з кадастровим номером 5123783400:01:002:0450, з цільовим призначенням: землі запасу (земельні-ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), загальною площею 10,0816 та, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Петродолинська сільська рада на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель.
13.05.2020 року позивачем направлено до ГУ Держгеокадастру в Одеській області запит про доступ до публічної інформації стосовно земельної ділянки за кадастровим номером: 5123783400:01:002:0450. У відповідь на даний запит розпорядник інформації 19.05.2020 року повідомив що зазначена земельна ділянка відноситеся до земель запасу сільськогосподарського призначення та відповідно до  ст. 122 Земельного кодексу України  розпорядником її є Головне управління Держгеокадастру в Одеській області. Накази про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки Головним управління Держгеокадастру в Одеській області не надавалися.
09.06.2020 року ОСОБА_1 направила до ГУ Держгеокадастру в Одеській області запит про доступ до публічної інформації стосовно результатів розгляду клопотання від 08.05.2020 року.
16.06.2020 року у відповідь на запит позивача відповідачем направлено останньому Наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 11.06.2020 року №15-10714/13:20-СГ про відмову у наданні згоди на поділ земельної ділянки, яким було відмовлено гр. ОСОБА_2 «у наданні дозволу на поділ земельної ділянки площею 10,816 га, що перебуває у державній власності, із цільовим призначенням землі запасу, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), з таких підстав: - клопотання не відповідає вимогам чинного законодавства; - в наданих матеріалах відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують наявність у    користуванні позивача даної земельної ділянки».
Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач оскаржила його в суді.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 року у справі №420/5872/20 адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано Наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.06.2020 року №15-10714/13-20-СГ.
Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: 5123783400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) від 08.05.2020 року з урахуванням висновків суду.
23.11.2020 року ОСОБА_1 направила до ГУ Держгеокадастру в Одеській області запит, в якому просила надати копію наказу прийнятого на виконання рішення суду від 10.09.2020 року.
30.11.2020 року у відповідь на запит позивача відповідачем направлено останньому Наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року №15-16671/13:20-СГ про відмову у наданні згоди на поділ земельної ділянки, яким було відмовлено гр. ОСОБА_2 «у наданні дозволу на поділ земельної ділянки площею 10,816 га, що перебуває у державній власності, із цільовим призначенням землі запасу, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), з наступних підстав: - невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам чинного законодавства».
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими в частині визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року №15-16671/13-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою», яким було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з метою подальшої передачі безоплатно у власність, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою та регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначає  Закон України «Про землеустрій»  (далі - Закон № 858).
Статтею 1 Закону України «Про землеустрій»  визначено, що проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.
Статтею 22  Закону № 858  встановлено, що землеустрій здійснюється на підставі, в тому числі, рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою.
Згідно зі  ст. 25 Закону України «Про землеустрій»  документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Статтею 30 Закону України «Про землеустрій»  передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому  Земельним кодексом України, цим Законом.
Положеннями  ст. 56 Закону України «Про землеустрій»  передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а)пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).
Відповідно до ч. 1  ст. 79-1 Земельного кодексу України  формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Згідно з ч. 2  ст. 79-1 Земельного кодексу України  формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.
Відповідно до ч. 6  ст. 79-1 Земельного кодексу України  формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Відповідно до ч. 6    ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених    статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Кабінету міністрів Автономної Республіки Крим. Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених    статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно з ч.7     цієї статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених    статтею 122 цього Кодексу    розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.12  ст.186 Земельного кодексу  технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених  статтею 122 цього Кодексу; у разі поділу, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, - заставодержателем; у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до ГУ Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням, у якому просила надати її синуОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, державної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: 5123783400:01:002:0450 (загальна площа 10,816 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів).
Однак, наказом ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року №15-16671/13:20-СГ  відмовлено гр. ОСОБА_2 «у наданні дозволу на поділ земельної ділянки площею 10,816 га, що перебуває у державній власності, із цільовим призначенням землі запасу, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), зазначивши, про невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам чинного законодавства.
При цьому, відмовляючи у наданні дозволу, відповідний орган повинен навести усі підстави відмови.
Оцінюючи підстави ненадання дозволу, які наведені у оскарженому наказі ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року №15-16671/13:20-СГ, колегія суддів не погоджується з доводами відповідача про наявність вмотивованої відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки невідповідність місця розташування земельної ділянки має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, тощо.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі №509/4156/15-а.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року №15-16671/13:20-СГ прийнятий з порушенням норм  Земельного кодексу України, та не може вважатися обґрунтованим, добросовісним і законним, оскільки належних мотивів та причин такої відмови у вказаному рішенні органу місцевого самоврядування не наведено.
З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2020 року №15-16671/13-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації землеустрою», яким було відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з метою подальшої передачі безоплатно у власність, розташованої на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.
При цьому, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 11.12.2020 року №74-ОТГ (в частині) та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки задоволенню не підлягають.
Згідно з ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
В силу пункту 1 Положення «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15  (далі - Положення № 15), державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених  Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (п.п.31 п.4 Положення № 15).
Згідно п.п.13 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Мінагрополітики України від 29.09.2016 року № 333, зареєстрованого в Мін`юсті України 25.10.2016 за № 1391/29521 (далі - Положення № 333), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.
Проаналізувавши норми, частини четвертої  статті 122 Земельного Кодексу України, Положення №15 та Положення №333, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у відповідача повноважень щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельних ділянок виключно державної власності на відповідній території.
Кабінетом Міністрів України 16 листопада 2020 р. прийнято Постанову № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин»:
З метою забезпечення виконання Указу Президента України від 15 жовтня 2020 р. №449 "Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин" Кабінет Міністрів України постановляє:
1. Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру забезпечити:
1) прискорення проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності;
2) передачу  з 17 листопада 2020  р. земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до  статті 117 Земельного кодексу України;
3) передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліків земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги, після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди (емфітевзису) таких земельних ділянок відповідно до  статті 117 Земельного кодексу України;
4) передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою, у разі, коли до  15 грудня 2020  р. документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до  статті 117 Земельного кодексу України;
5) у разі відмови органів місцевого самоврядування від підписання акта приймання-передачі земельних ділянок, зазначених у підпункті 1 цього пункту, вжиття заходів до включення відповідних земельних ділянок до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги з урахуванням вимог  Земельного кодексу України.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №247860183 від 12.03.2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером 5123783400:01:002:0450 площею 10.0816 га перебуває у комунальній власності Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, підстави для державної реєстрації: наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.12.2020 року №74-ОТГ та акт приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 11.12.2020 року.
Таким чином, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області не є органом, уповноваженим на надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 5123783400:01:002:0450.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78  цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Посилання апелянта на позицію П`апеляційного адміністративного суду у справах № 420/3274/20 та № 420/3276/20 колегія суддів відхиляє, оскільки обставини та докази, на підставі яких приймались рішення у наведених справах, є іншими, ніж ті, що наявні у цій справі. 
Щодо судової справи № 420/9846/20, на яку посилається апелянт, колегія суддів зазначає, що рішення суду про зобов`язання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою було прийнято 04.12.2020 р., тоді, як у комунальну власність ділянку передано 10.12.2020 р. та 18.12.2020 р. здійснено державну реєстрацію права комунальної власності.
Таким чином, посилання апелянта на позиції судів, які апелянт наводить в апеляційній скарзі, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки обставини в тих справах є відмінними від обставин у данній справі. 
Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, також не підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу та відсутні підстави для встановлення судового у відповідності до ст.. 382 КАС України.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року - залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 21.10.2021  року.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           А.В. Бойко

          Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик