ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/516/21 Справа № 707/2323/21 Категорія: ст. 124 КУпАП	Головуючий у І інстанції Тептюк Є.П.  Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 року                                          м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №707/2323/21 щодо   ОСОБА_1 , що надійшли з Черкаського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2021 року 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., постановлено стягнути на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.
Як встановлено місцевим судом, ОСОБА_1 24.09.2021 о 08 годині 20 хвилин, на автомобільній дорозі Черкаси-Сміла, керуючи автомобілем «RENO DASTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність, відповідно до ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Не погоджуючись з постановою місцевого суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що він керував оперативним транспортним засобом із ввімкненим проблисковим маячком синього кольору, і виїжджаючи на перехрестя з другорядної дороги, він зменшив швидкість, і інші автомобілі, які рухалися по головній дорозі, повинні були надати йому перевагу в русі, однак цього зроблено не було.
Заслухавши думку  ОСОБА_1 та його захисника Сененко К.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, думку потерпілого ОСОБА_2 та його захисника Огороднього А.Б., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Як вбачається з п.16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Вважаю, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про винуватість у ДТП  ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження за відсутності в діях останнього складу адмінправопорушення, як про це просить апелянт.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 385179 від 24.09.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та відповідно до якого  ОСОБА_1 24.09.2021 о 08 годині 20 хвилин, на автомобільній дорозі Черкаси-Сміла, керуючи автомобілем «RENO DASTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.16.11 ПДР України (а.с. 1);
- даними схеми ДТП від 24.09.2021 на якій зафіксовано розташування автомобілів, місце зіткнення, механічні пошкодження автомобілів, яка підписана всіма учасниками ДТП без зауважень (а.с. 2);
- показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були безпосередньо допитані місцевим судом, та показали, що автомобіль поліції «Renault Duster» із увімкненими проблисковими маячками синього кольору виїхав із сторони с.Хутори Черкаського району на перехрестя з дорогою Черкаси-Сміла, зупинився, а потім продовжив рух, і на зустрічній смузі руху відбулося зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107. В результаті удару, автомобіль поліції «Renault Duster» відкинуло в бік і він скоїв зіткнення із автомобілем ВАЗ 2199 та ще одним автомобілем «Део Нексія»;
- показаннями потерпілого ОСОБА_2 , який під час апеляційного розгляду вказував, що він перед перехрестям, на якому відбулося ДТП, бачив знак обмежуючий швидкість руху до 50 км/год, а тому рухався зі швидкістю 50-55 км/год. Вказував, що він бачив проблискові маячки швидкої допомоги, однак проблискових маячків на втомобілі «Renault Duster» не бачив, також не бачив, що на даному перехресті вже було інше ДТП. Зазначив, що він лише за 15 м. побачив як автомобіль «Renault Duster» почав виїжджати на його смугу руху;
- даними відеозапису з якого вбачається, що попереду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 рухався автомобіль ВАЗ, якому інший водій, який рухався з м. Черкаси в напрямку м. Сміла керуючись не ПДР України, а взаємоввічливістю і повагою водіїв один до одного, надав перевагу в русі, незважаючи на те, що він рухався по головній дорозі. Таким чином, автомобіль ВАЗ, який рухався по другорядній дорозі, безперешкодно проїхав дане перехрестя. Відразу за автомобілем ВАЗ рухався автомобіль ОСОБА_1 , який на той час вже увімкнув проблискові маячки, майже зупинився, оскільки зліва від нього стояв інший автомобіль, за участі якого вже сталося ДТП, та помітивши, що водій автомобіля, який рухався з м. Черкаси в напрямку м. Сміла, надає перевагу в русі не тільки автомобілю ВАЗ, який рухався попереду нього, а і йому, оскільки в нього були ввімкнені проблискові маячки синього кольору, різко розпочав рух, не переконавшись, що автомобілі, які рухалися з м. Сміла в напрямку м. Черкаси, також надають йому перевагу в русі.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Апелянт та його захисник зазначали, що недотримання ОСОБА_2 вимог п.3.1., п.3.2. ПДР України слугувало причиною даного ДТП.
Згідно п.3.1. ПДР України, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.
У відповідності до вимог п.3.2. ПДР України, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).
Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 в порушення вимог п.3.1. ПДР України не забезпечив безпеки дорожнього руху, оскільки під`їхавши до перехрестя, майже зупинився, переконався, що автомобілі, які рухаються по головній дорозі з м. Черкаси в напрямку м. Сміла, надають йому перевагу в русі, і розпочав рух не переконавшись в тому, що автомоблі, які рухаються з м. Сміли в напрямку м. Черкаси , в тому числі автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , також надають йому перевагу в русі.
Посилання апелянта на те, що він не міг бачити автомобіль ОСОБА_2 , так як він рухався з великою швидкістю, є неспроможними, оскільки відрізок дороги, де відбулося ДТП, не містить перешкод у видимості, та сила удару і характер пошкоджень не вказують на те, що ОСОБА_2 рухався великою швидкістю, яка б призвела до раптової його появи на перехресті, де знаходився  ОСОБА_1 ..
Апелянтом ОСОБА_1 не доведено те, що він виконував невідкладне службове завдання, що давало б підстави для ввімкнення проблискових маячків відповідно до вимог п.3.1. ПДР України, оскільки останній пояснив апеляційному суду, що він рухався з с. Хутори в м. Черкаси на нараду в ГУНП, та під`їжджаючи до перехрестя з автодорогою Черкаси-Сміла помітив ДТП, а тому з метою додаткового привернення уваги водіїв, та в подальшому надання допомоги потерпілим, увімкнув за 20 м. до перехрестя проблискові маячки синього кольору. 
ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду вказував, що вмикаючи проблисковий маячок синього кольору, мав на меті переїхати перехрестя, зупинитися, та надати допомогу потерпілим.
Однак, як вбачається з відеозапису,  ОСОБА_1 , враховуючи наявність дорожньої розмітки 1.16.1-1.16.3, не був позбавлений можливості зупинитися перед перехрестям біля швидкої допомоги та пошкодженого транспортного засобу, однак цього не зробив, та продовжив рух через перехрестя.
Також дії ОСОБА_1 не узгоджуються з вимогами п.3.1. ПДР України в частині ввімкнення лише проблискового маячка синього кольору без ввімкнення спеціального звукового сигналу, оскільки такий звуковий сигнал може бути викнений лише у разі відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху.
Сам  ОСОБА_1 вказував, що проблисковий маячок синього кольору він увімкнув саме з метою, щоб в дорожній обстановці, яка склалася на перехресті, привернути увагу інших учасників руху. 
Враховуючи вищевикладене, посилання апелянта на вимоги п.3.1., п.3.2. ПДР України є неспроможними, оскільки  ОСОБА_1 не виконував невідкладне службове завдання, не увімкнув спеціального звукового сигналу та не забезпечив безпеки дорожнього руху, а саме не впевнився в тому, що ОСОБА_2 також надає йому перевагу у русі.
Окрім того, згідно відповіді начальника ТСЦ МВС №7141 Сергія Онищенка від 11.11.2021 №31/23/41-1580 на запит адвоката Огороднього А. Б. дозвіл на встановлення і використання спеціальних звукових та світлових сигнальних пристроїв на втомобіль «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 , не видавався.
Тому, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина  ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною, вмотивованою та обґрунтованою, а підстави для її скасування - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка