ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/255/20  Номер провадження 22-ц/814/2403/21	Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Одринської Т.В.,
суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.
за участю секретаря Філоненко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції цивільну справ за  позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», третя особа: Приватне акціонерне товариство «АБІНБЕВ ЕФЕС Україна» про відшкодування майнової і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА»,
на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 серпня 2021 року, -
В С Т А Н О В И В :
В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом  до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про відшкодування майнової і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що   08.11.2019 о 16 год. 49 хв. в с.Піщане на вул.Київській, навпроти буд. 37-А Кременчуцького району Полтавської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі  автомобіля ВАЗ 2105 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Mazda державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримала технічні пошкодження. 
Згідно постанови Кременчуцького районного суду в Полтавської області від 20.12.2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо - транспортної пригоди.
На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у АСК «Омега»  відповідно до полісу АО/1851582 обов`язкового  страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно з пунктами 4,5 якого встановлена страхова сума на одного потерпілого (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну  в розмірі 100 000 грн. та розмір франшизи 1 000 грн., страхова справа №712-14758. 
Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №193  складеного 20.11.2019 року, вартість матеріального збитку завданому  йому, як власнику автомобіля Mazda державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.11.2019,  складає 206 287,98 грн.
Станом на час подачі позову АСК «Омега» страхове відшкодування в розмірі 99 000 грн., не виплатило, тому позивач вважає, що він має право на стягнення і за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України 
Крім цього, він має право на підставі ч.2 ст.625 ЦК України на отримання боргу від відповідача  АСК «ОМЕГА» з урахуванням вставленого індексу  інфляції за весь час прострочення та на 3% річних від простроченої суми. 
Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2 , не сплатив різницю між фактичним  розміром майнової  шкоди завданої  пошкодженням належного позивачу автомобіля  та страховим відшкодуванням, що становить  107 287, 98 грн., тому останній повинен сплатити на користь позивача вказану суму з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення починаючи з 09.11.2019 та до моменту виконання рішення суду, а також 3% річних. 
Окрім того, позивач вказує, що йому було завдано моральну шкоду, яка виразилась в його душевних стражданнях, яких він зазнав в зв`язку з пошкодженням належного йому  автомобіля, так як він не міг ним користуватися  до проведення його відновлюваного  ремонту вказував на порушення в зв`язку з цим його нормальних життєвих зв`язків з членами своєї сім`ї  по причині віддаленості  його місця проживання в місті Києві від місця роботи в місті Кременчуці. Через несправність автомобіля він був вимушений залежати від руху міжміського транспорту для поїздок з роботи додому та в зворотному напрямку, що викликало в нього додаткові незручності, а інколи і неможливість таких поїздок. 
Подавши 15.02.2021 року заяву про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 , з урахуванням виплаченого 25.01.2021 ПАТ «АСК «ОМЕГА» страхового відшкодування в сумі 99 000 грн., просив його позовні вимоги, в цій частині, залишити без розгляду. Просив стягнути з ПАТ «АСК «ОМЕГА» на його користь 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 2 815,82 грн. (за 347 днів), індекс інфляції в сумі 4 734,94 грн., пеню - 13 605, 75 грн., а також моральну шкоду, яку визначив у розмірі 50 000 грн. 
З ОСОБА_2 просив стягнути на його користь майнову шкоду в сумі 107 287,98 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, починаючи з 09.11.2019 року до моменту виконання рішення; 3% річних за від простроченої суми відшкодування майнової шкоди починаючи з 09.11.2019 року до моменту виконання рішення та 30 000 грн. моральної шкоди.
Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», третя особа: Приватне акціонерне товариство «АБІНБЕВ ЕФЕС Україна» про відшкодування майнової і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди  задоволено частково.
Стягнуто з  Приватного акціонерного товариства  «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на користь  ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі  16 180 (шістнадцять тисяч сто вісімдесят) гривень 96 коп., моральну в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень та 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривні 80 коп. судового збору на користь держави.
Стягнуто  з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі  116770 (сто шістнадцять тисяч сімсот сімдесят) гривень 96 коп.,  моральну в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень та 3269 (три  тисячі двісті шістдесят дев`ять)  гривень 79 коп. судового збору на користь держави.
Позов  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА»  в частині стягнення 99 000 грн. залишено без розгляду.          
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, внаслідок якого пошкоджено транспортний засіб, є доведеною. Розмір страхового відшкодування не покриває витрати для проведення відновлювального ремонту автомобіля, тому суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 різниці між відновлювальним ремонтом автомобіля та страховим відшкодуванням. Окрім того, на підставі п. 36.5 ст. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд першої інстанції стягнув зі страховика пенюз розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду та на підставі ч.2 ст.625 ЦК України стягнув зі відповідачів індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми боргу.
Апеляційну скаргу на вказане рішення подало ПАТ АСК «ОМЕГА», в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просили скасувати оскаржуване рішення, в частині задоволення вимог до страховика, ухвалити нове рішення в цій частині, яким в задоволенні позову до ПАТ АСК «ОМЕГА» відмовити. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що в порушення вимог ст.ст. 23, 26 -1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»суд першої інстанції стягнув моральну шкоду зі страхової компанії. Зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не мотивував підстави стягнення пені, інфляції та 3% річних ПАТ АСК «ОМЕГА».
В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Представник позивача - адвокат Нестеренко А.В. подав відзив на апеляційну скаргу в якому, просит апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що 08.11.2019 року в с.Піщане на вул.Київській, навпроти буд. 37-А Кременчуцького району Полтавської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі  автомобіля ВАЗ 2105 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Mazda СХ4 державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 який зупинився попереду та який в свою чергу скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Fabia державний номерний знак НОМЕР_3 .
Згідно постанови Кременчуцького районного суду в Полтавської області від 20.12.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо - транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.
На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у АСК «Омега»  відповідно до полісу АО/1851582 обов`язкового  страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страхова сума на одного потерпілого (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну встановлена в розмірі 100 000 грн. та розмір франшизи 1 000 грн. 
Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №193 складеного 20.11.2019  судовим експертом Сумцовим С.С.  вартість матеріального збитку завданого з технічної точки зору власнику автомобіля Mazda СХ4 державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП, яка сталася 08.11.2019 з урахуванням втрат  товарної вартості (12 726,96 грн.) складає величину 206 287,98 грн. 
12.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до ПАТ АСК «ОМЕГА» з повідомленням про настання страхового випадку, яке отримано страховиком 13.01.2020 року.
Страхове відшкодування, в сумі 99 000 грн., ПАТ «АСК ОМЕГА» перераховано ОСОБА_1 - 25.01.2021 року,  що підтверджуються довідкою Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» від 27.01.2021 за вих.№3К6ВRLSHJOBSBAVA. 
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення зі страховика пені за прострочення виконання грошового зобов`язання щодо сплати страхового відшкодування, інфляційних втрат та 3 % річних, суд першої інстанції виходив з доведеності факту несвоєчасної виплати страховиком належних позивачу виплат, а також наявність правових підстав для пені, а також на підставі ч.2 ст.625 ЦК України прийшов до висновку про стягнення зі страховика індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми боргу.
При перегляді рішення суду в частині стягнення сум, як цивільно-правової відповідальності за невчасну виплату страхового відшкодування, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.
Частиною 1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.
Відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункт 3 частини першої статті 988 ЦК України).
Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик на протязі 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
У разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (частина перша статті 992 ЦК України).
У пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) сформулювала правовий висновок про те, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.
Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Законодавством передбачене нарахування пені за відповідне прострочення відповідача у разі його наявності. Також, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, до прострочення страховика застосовується частина друга статті 625 ЦК України, в тому числі три відсотка річних та збитки від інфляції.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Отже, за наявності вини страховика у порушенні строків зі своєчасної виплати страхового відшкодування, він несе цивільно-правову відповідальність зі сплати пені, трьох відсотків річних та збитків від інфляції у відповідності до порядку, встановленому відповідними нормами матеріального права, що наведені вище.
Встановлено, що 12.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії з повідомленням про настання страхового випадку. Страхове відшкодування, в сумі 99 000 грн., ПАТ «АСК ОМЕГА» перераховано ОСОБА_1 - 25.01.2021 року, тобто ПАТ АСК «ОМЕГА» не здійснило своєчасну виплату позивачу страхового відшкодування, чим допустило порушення своїх зобов`язань за договором. 
Враховуючи, що термін прострочення виконання грошових зобов`язань слід обраховувати з 02.01.2020 року, а саме з дня набрання законної сили постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30.12.2019 року, якою о ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції вірно встановив, що термін прострочення буде становити 287 днів, з 13.04.2020 до фактичного розрахунку - 25.01.2021 року.
Відповідно до рішення Правління Національного банку України «Про розмір облікової ставки Національного банку України», облікову ставку з  24.04.2020 встановлено в розмірі 8,0%, з 13.03.2020 - 10,0%, з 31.01.2020 - 11%, тому розмір пені буде становити  9585,36 грн., що вірно встановлено судом першої інстанції.
Оскільки, ПАТ АСК «ОМЕГА» допустило прострочення виконання грошового зобов`язання, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, існують правові підстави для стягнення з останнього суми боргу з урахуванням вставленого індексу інфляції, розмір якого складає - 4 280,50 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу в сумі 2315,40 грн. 
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з ПАТ АСК «ОМЕГА» на користь позивача пені, 3% річних та інфляційних витрат.
Що стосується вирішення вимог позову до про стягнення моральної шкоди, то слід зазначити наступне.
Відповідно до частини першої та пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно.
Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин).
Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.
Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.
Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадовоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону про захист прав споживачів).
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі N 216/3521/16-ц зроблено висновок, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону про захист прав споживачів навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що існують підстави для стягнення з ПАТ АСК «ОМЕГА» на користь позивача моральної шкоди, оскільки, страховик зволікав з виплатою позивачу страхового відшкодування, що призвело до душевних хвилювань, негативно вплинуло на особисті і сімейні стосункики та вимагало додаткових зусиль та часу на відновлення психологічного стану позивача. 
Приймаючи до уваги тривалість порушених прав та законних інтересів позивача, тяжкість вимушених змін, які вплинули на життя останнього, визначений судом розмір моральної шкоди який підлягає стягненню з ПАТ АСК «ОМЕГА» є справедливим.
Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 374, 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. 
Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 383, 384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» - залишити без задоволення.
Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 серпня 2021 року, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів.
У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний постанови складено 08.12.2021.

Головуючий суддя :                                         Т.В. Одринська

Судді:                                                          О.О. Панченко

                       В.П. Пікуль