ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 р.	Справа № 520/18540/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Курило Л.В.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Верхньоводяне" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 07.07.21 року по справі № 520/18540/2020
          за позовом          Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  
          до          Приватного акціонерного товариства " Верхньоводяне"                  
          про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі - позивач, ГУПФУ в Харківській області) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Верхньоводяне" (надалі -  ПРАТ "Верхньоводяне"), в якій просить суд стягнути з ПРАТ "Верхньоводяне" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в сумі 23155,03 грн. на р/р НОМЕР_1 , код 14099344, МФО 351823 відкритий в Харківському обласному управлінні AT "Ощадбанк" та видати відповідний виконавчий лист.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 позовні вимоги  ГУПФУ в Харківській області задоволено.
Стягнуто з ПРАТ "Верхньоводяне" (вул. Київська, буд. 52, с. Верхнє Водяне, Близнюківський район, Харківська область, 64841, код ЄДРПОУ 14099344) на користь ГУПФУ в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 00851034) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в сумі 23155,03 грн. (двадцять три тисячі сто п`ятдесят п`ять гривень 03 копійки) на р/р НОМЕР_1 , код 14099344, МФО 351823 відкритий в Харківському обласному управлінні AT "Ощадбанк".
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що відповідач не мав можливості виконати свої обов`язки щодо відшкодування позивачу фактичних витрат у зв`язку із невиконанням позивачем свого обов`язку щодо надсилання розрахунків. Зазначає, що ПРАТ "Верхньоводяне" не отримувало від органів Пенсійного фонду розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з 01.01.2020 по 30.09.2020, а надані позивачем  до суду копії реєстрів відправки вихідної кореспонденції (рекомендовані з повідомленням) та  копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень не є доказами надсилання позивачем цих розрахунків та отримання  їх відповідачем. Стверджує, що судом першої інстанції порушено вимоги частини третьої  статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки судом не було залишено позов по даній справі в частині позовних вимог за період з 01.01.2020 по 01.08.2020 без розгляду з підстав виявлення після відкриття провадження у справі  факту пропуску позивачем строку звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з січня 2020 року по серпень 2020 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено  та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що   з 27.11.2017  Публічне акціонерне товариство імені газети "Известия" було перейменовано в Приватне акціонерне товариство "Верхньоводяне".
Приватне акціонерне товариство "Верхньоводяне" знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Позивачем складено розрахунки по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, згідно з пунктами "а" та "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з січня 2020 року по вересень 2020 року в сумі 23155,03 грн., а саме по пенсіонерам:
- ОСОБА_1 – 9781,24 грн. (в т.ч. за січень 2020 – 1024,21 грн., за лютий 2020 – 1024,21 грн., за березень 2020 – 1024,21 грн., за квітень 2020 – 1024,21 грн., за травень 2020 – 1136,88 грн., за червень 2020 – 1136,88 грн., за липень 2020 – 1136,88 грн., за серпень 2020 – 1136,88 грн., за вересень 2020 – 1136,88 грн.);
- ОСОБА_2 – 11405,79 грн. (в т.ч. за січень 2020 – 1189,39 грн., за лютий 2020 – 1189,39 грн., за березень 2020 – 1200,41 грн., за квітень 2020 – 1194,90 грн., за травень 2020 – 1326,34 грн., за червень 2020 – 1326,34 грн., за липень 2020 – 1326,34 грн., за серпень 2020 – 1326,34 грн., за вересень 2020 – 1326,34 грн.);
- ОСОБА_3 – 1968,00 грн. (в т.ч. за січень 2020 – квітень 2020 – 813,40 грн., травень 2020 – 230,92 грн., червень 2020 – 230,92 грн., липень 2020 – 230,92 грн., серпень 2020 – 230,92 грн., вересень 2020 – 230,92 грн.) (надіслано Добропільським ОУПФ в Донецькій області до позивача).
Проте, сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, відповідачем у строки, встановлені п. 6.7 Інструкції 21-1 "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", за вказаний період не сплачена.          
Внаслідок невиконання вимог чинного законодавства щодо відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за відповідачем склалась заборгованість перед Пенсійним фондом в загальному розмірі 23155,03 грн.
Вказане слугувало підставою для звернення ГУПФУ в Харківській області до суду із вимогами про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в сумі 23155,03 грн. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт заборгованості відповідача по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах пенсіонерам ОСОБА_1 ,    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтверджується копіями розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та залишаються не відшкодованими відповідачем, у зв`язку з чим підлягають стягненню в судовому порядку.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке. 
Відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі- Закон №1058-IV) покриття витрат на виплату і доставку пенсій, що призначені особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
Отже, обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, в частині пенсій призначених у порядку ст. 13 Закону №1788-ХІІ, покладений на підприємства.
Порядок та розмір відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначений Розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої     постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663 (далі Інструкція №21-1).
Згідно з пунктами 6.4, 6.7, 6.8 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2  "Прикінцевих положень"  Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
За наведеного правового регулювання, обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, а відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах, визначених позивачем. Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.
З огляду на матеріали справи, позивачем складено розрахунок № 2000-0510-8/12665 від 09.04.2020 на загальну суму 8870,93 грн щодо включення сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по пенсіонерам (а.с.5): ОСОБА_1 за період з січня по березень 2020 року в розмірі 3072,63 грн. (гр.15) та місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з квітня 2020 року у розмірі 1024,21 грн. (гр.16), які підлягають відшкодуванню щомісячно до 25 числа поточного року; ОСОБА_2 за період з січня по березень 2020 року в розмірі 3579,19 грн. (гр.15) та місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з квітня 2020 року у розмірі 1194,90 грн. (гр.16), які підлягають відшкодуванню щомісячно до 25 числа поточного року. 
Також на підтвердження наявної у відповідача заборгованості складено розрахунок №2000-0510-8/21851 від 13.05.2020 на загальну суму 2463,22 грн, до якої включені оновлені суми місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з травня 2020 року по пенсіонерам (а.с.57): ОСОБА_1 у розмірі 1136,88 грн. (гр.16); ОСОБА_2 у розмірі 1326,34 грн. (гр.16), та розрахунок  №2000-0510-8/62512 від 04.09.2020 року на загальну суму 2463,22 грн, до якого включені суми місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з вересня 2020 року по пенсіонерам (а.с.54): ОСОБА_1 у розмірі 1136, 88 грн; ОСОБА_2 у розмірі 1326,34 грн.
Крім того, на виконання п.6.8 Інструкції   №21-1   на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, 17.07.2020 надійшов розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій від 13.07.2020 року №0573-06-9/2133 (а.с.53) по пенсіонеру ОСОБА_3 .
У вказаному розрахунку сформовані суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з дати призначення (перерахунку) пенсії до дати формування розрахунку – в загальному розмірі 813,40 грн. (гр.15) та місячний розмір фактичних витрат з травня 2020 року в сумі 230,92 грн. (гр.16).
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідач не висуває заперечень з приводу правильності складення  розрахунків та не спростовує факт того, що пенсіонери ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були працівниками Публічного акціонерного товариства імені газети "Известия", яке  було реорганізовано у ПРАТ "Верхньоводяне".
Як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідач посилається на те, що не мав можливості виконати свої обов`язки щодо відшкодування позивачу фактичних витрат у зв`язку із невиконанням позивачем свого обов`язку щодо надсилання розрахунків.
Зокрема, в апеляційній скарзі  відповідач стверджує, що копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, наявні в матеріалах справи, не є доказами отримання відповідачем від позивача розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, оскільки          рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, на яких проставлені дати подання (надсилання) поштових відправлень 09.04.2020, 11.09.2020, не містять прізвища одержувача; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, на якому проставлена дата подання (надсилання) поштового відправлення 13.05.2020 не містить прізвища одержувача та дати одержання, а також на конверті від цього поштового відправлення наявна відмітка Укрпошти про його повернення за закінченням встановленого строку зберігання; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, на якому проставлена дата подання (надсилання) поштового відправлення 24.07.2020, містить прізвище особи, якій 30.07.2020 його було вручено - "Чигрин", але ця особа не має ніякого відношення до ПРАТ "Верхньоводяне". 
Також відповідач в апеляційній скарзі вказує, що надані позивачем суду копії реєстрів відправки вихідної кореспонденції (рекомендовані з повідомленням) не є доказами надсилання позивачем відповідачу та отримання відповідачем цих розрахунків, оскільки в усіх трьох реєстрах немає інформації про відправлення саме розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій (описів вкладення не надано), а також відсутня інформація щодо місяця, з якого діє відповідний розрахунок, відсутні дати надісланих документів, а дати на відтисках поштових штемпелів нечіткі (нерозбірливі);           в реєстрі від 10.04.2020 номер вихідного документа не відповідає номеру жодного розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, наявному в матеріалах справи; в порушення п.п. 66, 77, 68 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, відправлення кожного з цих реєстрів не підтверджено розрахунковим документом, підпис відповідального працівника відправника не скріплений печаткою.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що Інструкція № 21-1 не конкретизує, у який саме спосіб повинно здійснюватися надсилання вищевказаних розрахунків.
Колегія суддів звертає увагу й на те, що відповідно до пунктів 198, 199 Типової інструкції з діловодства у територіальних органах пенсійного фонду України, затвердженої наказом Пенсійного фонду України від 05.12.2012 №182, вимоги якої згідно з її пунктом 1 є обов`язковими до виконання всіма працівниками територіальних органів Фонду, вихідні документи надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв`язку, електрозв`язку, а також доставляються кур`єрською, фельд`єгерською службою. Опрацювання документів для відправлення поштовим зв`язком у територіальних органах Фонду здійснюється службою діловодства відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку.
За такої правової регламентації спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що надіслання позивачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення не суперечить встановленому законом порядку повідомлення відповідача про розмір зазначених витрат, які підлягають відшкодуванню, не вимагає додатково складення опису вкладення, не встановлює вимоги щодо детального опису зазначених в реєстрі відправлень документів та сприяє належному виконанню повноважень, наданих цьому органу, стосовно забезпечення відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
При цьому повідомлення про вручення поштового відправлення рекомендованим листом є достатнім доказом на підтвердження надіслання розрахунків на адресу підприємства., у зв`язку з чим  окремі дефекти в оформленні  реєстрів відправки вихідної кореспонденції (що фактично є опискою в номері розрахунку, в якому замість 12665 зазначено 17665), на яких наголошує скаржник, за наявності вказаних вище повідомлень  не можуть свідчити про порушення процедури надіслання розрахунків органами Пенсійного фонду. Так само за наявності повідомлень про вручення поштового відправлення рекомендованим листом та приєднання до матеріалів справи   їх копій  надання розрахункових документів, що підтверджують відправлення таких документів, є не обов`язковим.     
На противагу доводам заявника апеляційної скарги про те, що копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, наявні в матеріалах справи, не є доказами отримання відповідачем від позивача розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, колегія суддів звертає увагу на пункти 21, 62, 94, 114, 117, 130 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 в редакції, чинній на час надсилання відповідачу розрахунків на виплату та доставку пільгових пенсій, якими встановлено таке.
Адресат внутрішнього поштового відправлення (посилки, листа чи бандеролі з оголошеною цінністю), поштового переказу повідомляється про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу за телефоном, номер якого зазначається відправником на поштовому відправленні, бланку поштового переказу, або за відповідним повідомленням.
У разі подання для пересилання реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу з повідомленням про його вручення відправник заповнює бланк повідомлення на свою поштову адресу або адресу особи, якій за його дорученням належить надіслати повідомлення після вручення поштового відправлення, поштового переказу.
Прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об`єкта поштового зв`язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти.
Одержувач може відмовитися від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, про що на поштовому відправленні, бланку поштового переказу або повідомленні про надходження поштового відправлення, поштового переказу робиться відповідна позначка, яка засвідчується його підписом. Підпис представника юридичної особи, уповноваженого на одержання пошти, скріплюється печаткою (за наявності) цієї юридичної особи. Такі поштові відправлення, поштові перекази повертаються за зворотною адресою.
Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.
Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.
Працівники поштового зв`язку, які допустили порушення зазначених вимог, несуть відповідальність згідно із законом.
У справі, яка розглядається, не було встановлено фактів того, що рекомендоване поштове відправлення, надіслане підприємству, із вкладеним у нього розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій було повернуто адресату (відповідачу - органу Пенсійного фонду України), зокрема, у зв`язку з неможливістю вручення через неправильно зазначену адресу.
До того ж, як вбачається з встановлених обставин справи, факт отримання відповідачем  поштового відправлення із розрахунком  № 2000-0510-8/12665 від 09.04.2020  щодо включення сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по пенсіонерам на загальну суму 8870,93 грн (а.с.10,56), підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке вручено 22.04.2020 ПРАТ "Верхньоводяне", що відображено у графі "вручено за довіреністю". 
Факт отримання  відповідачем  поштового відправлення із розрахунком  фактичних витрат  з травня 2020 року № 0573-06-9/2133 від 13.07.2020 щодо пенсіонера ОСОБА_3 на загальну суму 1144,32 грн, що надійшов до позивача від Добропільського ОУПФУ Донецької області, підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке вручено 30.07.2020 ПРАТ "Верхньоводяне", що відображено у графі "вручено за довіреністю", прізвище одержувача " ОСОБА_4 " (а.с. 53,58). 
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що перевірка факту, що вищеназвана особа є представником підприємства, уповноваженою на одержання пошти, покладалась на працівників поштового зв`язку, які, у разі допущення порушення вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, несуть відповідальність згідно із законом.
Аналогічна правова позиція щодо способу надіслання та вручення  розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, висловлена Верховним Судом у постанові від 17 березня 2021 року  у справі № 810/1030/17, в якій суд касаційної інстанції дійшов висновку, що орган Пенсійного фонду виконав свій обов`язок щодо надіслання розрахунків у спосіб направлення розрахунків рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та перевірка  факту отримання таких листів уповноваженими  особами підприємства знаходиться  за межами компетенції суб`єкта владних повноважень.  
У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів відхиляє доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що у повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу направлялись розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах, не зазначено, що особа, яка їх отримала, є  уповноваженим представником ПРАТ "Верхньоводяне", яким, як стверджує відповідач, є виключно ОСОБА_5 . 
Крім того, матеріалами справи підтверджено, що розрахунок фактичних витрат з травня 2020 року № 2000-0510-8/21851 від 13.05.2020 шодо пенсіонерів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на загальну суму 2463,22 направлений 13.05.2020 відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення  та 15.06.2020 лист повернувся за закінченням встановленого терміну зберігання (а.с. 52,57). 
Колегія суддів зазначає, що неотримання розрахунку з причин, які не залежать від органу Пенсійного фонду України (повернення за закінченням терміну зберігання) не звільняє відповідача від обов`язку на відшкодування таких витрат.
За наведених обставин, ГУПФУ в Харківській області мало підстави вважати, що надіслані ним на адресу підприємства розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах, були належним чином вручені працівниками поштового зв`язку представнику юридичної особи, уповноваженої на одержання пошти.
При цьому, факт відсутності  ПРАТ "Верхньоводяне" за адресою, на яку позивачем надсилались розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах, під час розгляду справи не спростовано.
Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові 05 січня 2021 року у справі               № 640/18421/19 зазначив, що відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. При цьому, до основних завдань, які стоїть перед органами Пенсійного фонду України, відноситься забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплата пенсій. Одним із джерел наповнення бюджету Фонду є надходження від відшкодування фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Добросовісне виконання суб`єктами господарювання свого обов`язку відповідно до закону брати участь у соціальному захисті громадян України є проявом соціальної відповідальності бізнесу, який враховує інтереси суспільства та бере на себе певну частину відповідальності за соціальний захист осіб, які його потребують.
За таких обставин, колегія суддів уважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач у добровільному порядку не здійснив відшкодування позивачу сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.
Також колегія суддів відхиляє доводи заявника апеляційної скарги про пропуск позивачем строку звернення до суду за період з 01.01.2020 по 01.08.2020 з огляду на таке.
Верховний Суд України у постанові від 25.11.2015 у справі № 803/2199/14 та Верховний Суд, зокрема у постановах від 25 лютого 2021 року у справі № 815/5186/16, від 30 вересня 2021 року  у справі № 821/1065/16 висловив правовий висновок, відповідно до якого у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п`ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-ІV. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 122 КАС України (99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017), не застосовуються.
Колегія суддів зауважує, що  в даному випадку термін "недоїмка" вжито в широкому розумінні заборгованості, тобто, в розумінні суми фінансових зобов`язань (грошових боргів), що підлягає погашенню, поверненню в певний термін.
Таким чином, у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах строки звернення до суду, визначені положеннями КАС України, не застосовуються.  
Отже, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача  на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в сумі 23155,03 грн.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства " Верхньоводяне"  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 по справі № 520/18540/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Курило	
Судді	   	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова   	
Повний текст постанови складено  03.12.2021.