Ухвала
 
27 жовтня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 337/3921/20
провадження № 61-15218ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 21 квітня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запорізьке кар`єроуправління», третя особа - голова правління Приватного акціонерного товариства «Запорізьке кар`єроуправління» Савченко Кирило Геннадійович, про визнання незаконним наказу про скорочення штатного розкладу, про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення шкоди,
 
ВСТАНОВИВ: 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Запорізьке кар`єроуправління» (далі - ПрАТ «Запорізьке кар`єроуправління»), третя особа - голова правління ПрАТ «Запорізьке кар`єроуправління» Савченко К. Г., про визнання незаконним наказу про скорочення штатного розкладу, про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення шкоди.
Позов обґрунтовано тим, що 05 вересня 2019 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу у залізнично-навантажувальний цех ПрАТ «Запорізьке кар`єроуправління» на посаду майстра навантаження. 01 жовтня 2019 року у тому ж цеху ОСОБА_1 був переведений на посаду механіка, а 21 жовтня 2019 року - у тому ж цеху знову переведений на посаду майстра навантаження. Під час роботи у вказаному цеху між ним та начальником цеху ОСОБА_2 не склались взаємовідносини, оскільки ОСОБА_1 висловлював свої думки з питань організації виробництва цеху, які не співпадали з думкою начальника цеху, а також він добре ставився до працівників цеху, що не влаштовувало керівництво.
У період з 31 травня 2020 року по 12 червня 2020 року ОСОБА_3 перебував у щорічній відпустці. 17 червня 2020 року на п`ятихвилинці начальник цеху ОСОБА_2 сповістив ОСОБА_1 про те, що 16 червня 2020 року по підприємству виданий наказ про скорочення посади майстра навантаження у залізнично-навантажувальному цеху. 18 червня 2020 року ОСОБА_1 ознайомився з вказаним наказом.
20 серпня 2020 року по підприємству виданий наказ № 287/к про звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, у зв`язку з чим в трудовій книжці ОСОБА_1 зроблено запис про звільнення у зв`язку із скороченням чисельності (штату) працівників, пункту 1 частини першої статті КЗпП України.
При цьому, після звільнення ОСОБА_1 , ніякого скорочення чисельності (штату) працівників не відбулось, зокрема, черговий Товариства Семененко А. І. після цього був залучений до виконання функцій майстра навантаження. Вважав, що наказ по підприємству від 16 червня 2020 року про скорочення чисельності (штату) носить фіктивний характер та є незаконним. Наказ від 20 серпня 2020 року № 287/к про його звільнення на підставі , пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України також вважав незаконним та таким, що порушує вимоги діючого трудового законодавства, оскільки фактично скорочення чисельності робітників залізнично-навантажувального цеху підприємства не відбулось, відповідач не врахував його переважного права на залишенні на роботі, зокрема, не було враховано, що він не мав жодного дисциплінарного стягнення, є автором винаходів та є особою, якій залишилось менше трьох років до настання пенсійного віку.
Ураховуючи зазначене, просив суд визнати незаконним наказ ПрАТ «Запорізьке кар`єроуправління» від 16 червня 2020 року про скорочення чисельності (штату) працівників підприємства, визнати незаконним наказ ПрАТ «Запорізьке кар`єроуправління» від 20 серпня 2020 року № 287/к про припинення трудового договору з ОСОБА_1 згідно пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності (штату) працівників підприємства; поновити його на посаді майстра навантаження залізнично-навантажувального цеху ПрАТ «Запорізьке кар`єроуправління», а також просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за 5 місяців, який за розрахунками позивача складає 68 193,60 грн та у відшкодування моральної шкоди 13 638,72 грн.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.
ОСОБА_1 09 вересня 2021 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 21 квітня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2021 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. 
Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2021 року касаційна скарга залишена без руху для сплати судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_1 у розмірі 3 363,20 грн. Надано строк для усунення недоліків.
У визначений строк ОСОБА_1 подано матеріали на усунення недоліків, зокрема квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3 363,20 грн.
 
В касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 818/410/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, заявник зазначає, що судами порушено норми процесуального права, зокрема необґрунтовано відхилено клопотання про витребування доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
Враховуючи, що заявником усунуто недоліки касаційної скарги, судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України,  та витребування матеріалів указаної вище справи.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запорізьке кар`єроуправління», третя особа - голова правління Приватного акціонерного товариства «Запорізьке кар`єроуправління» Савченко Кирило Геннадійович, про визнання незаконним наказу про скорочення штатного розкладу, про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 21 квітня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 10 серпня 2021 року.
 
Витребувати з Хортицького районного суду міста Запоріжжя матеріали вищезазначеної цивільної справи № 337/3921/20.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:          	І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак     Г. І. Усик