ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/12601/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
за участю секретаря судового засідання Солодкова К.А. 
за участі представника відповідача Пац Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 р. (суддя Тулянцева І.В.) в справі № 160/12601/19 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Феном Вест», Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення боргу за непогашеним простим векселем, 
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Феном Вест», Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі – АТ КБ «Приватбанк») про стягнення  суми заборгованості з акцизного податку  за непогашеним простим векселем в розмірі 14   505   534,16 грн.
          Під час розгляду справи в суді першої інстанції ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 р. за клопотанням відповідача АТ КБ «Приватбанк» призначена  судова почеркознавча експертиза та технічна експертизу реквізитів (аваля) векселя серії АА 1562268 від 13.06.2019 р., виданого ТОВ «Оптімус Конекшн». Проведення експертизи доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз; витрати по проведенню експертизи покладено на АТ КБ «Приватбанк».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 р. відмовлено у задоволенні позову  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ТОВ «Феном Вест», АТ КБ «Приватбанк» про стягнення суми заборгованості з акцизного податку  за непогашеним простим векселем в розмірі 14   505   534,16 грн.
АТ КБ «Приватбанк» 12.08.2021 р. подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву про стягнення судових витрат на проведення експертизи, у якій відповідач просив ухвалити додаткове рішення про стягнення  витрат на проведення експертизи по справі №160/12601/19 в сумі 23 535,36 грн. з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань останнього. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 р. клопотання АТ КБ «Приватбанк» про стягнення судових витрат на проведення експертизи залишено без розгляду.
В апеляційній скарзі відповідач АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати ухвалу з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення  про задоволення заяви. Вказує, що докази понесення витрат на проведення експертизи були наявні в матеріалах справи до закриття підготовчого провадження, судом першої інстанції висновок експертизи прийнято в якості доказу. Враховуючи, що витрати, пов`язані із проведенням експертизи, включаються до складу судових витрат, які підлягають розподілу  між сторонами, тому висновки суду першої інстанції про недотримання апелянтом вимог ч. 7 ст. 139 КАС України є помилковими.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
          В судовому засіданні представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
          Представник позивача та представник відповідача ТОВ «Феном Вест» до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представників цих осіб.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути  задоволена з наступних підстав.
          Встановивши, що представником відповідача АТ КБ «Приватбанк» під час розгляду справи не було заявлено про відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи, а також про намір подати докази про понесені судові витрати після вирішення справи, заява про стягнення судових витрат надійшла до суду 12.08.2021 р., тоді як рішення ухвалене 16.03.2021 р., суд першої інстанції дійшов висновку про недотримання відповідачем вимог частини сьомої   статті 139 КАС України, тому залишив клопотання про стягнення судових витрат на проведення експертизи  без розгляду.
          Суд визнає приведений висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.
          Судом встановлено, на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 р. про призначення в цій справі судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи  відповідачем АТ КБ «Приватбанк» понесені витрати з проведення експертизи в розмірі 23 535,36 грн., платіжні документи про здійснення таких витрат долучено до матеріалів справи.
          Судом першої інстанції при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову контролюючого органу про стягнення суми акцизного податку не вирішувалось питання розподілу судових витрат.
Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (пункт 3 частини третьої статті 132 КАС).           
Частиною сьомою статті  139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частин третьої – п`ятої  статті 143 КАС якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному   статтею 252   цього Кодексу.
За приписами частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Тобто, обов`язковою умовою для вирішення питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення у справі є подання стороною заяви до закінчення судових дебатів про неможливість подання доказів на підтвердження розміру судових витрат. При цьому відповідна заява має робитися (або бути подана), якщо  сторона не може подати докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів  та якщо, відповідно, такі докази подаються стороною після ухвалення судового рішення.
В цьому випадку докази понесення АТ КБ «Приватбанк» витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, містилися в матеріалах справи до закінчення судових дебатів, відповідно, при вирішенні справи по суті суд першої інстанції мав вирішити питання про розподіл судових витрат, як це передбачено пунктом 2 частини п`ятої статті 246 КАС України.
Таким чином, суд визнає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що оскільки відповідачем АТ КБ «Приватбанк» не заявлено до закінчення судових дебатів  про неможливість подання доказів на підтвердження судових витрат, а також власне про стягнення з відповідача судових витрат, тому заява відповідача  про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу підлягає залишенню без розгляду. 
Відповідно до частини третьої статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Статтею  320 КАС встановлено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
          Таким чином, оскільки ухвала суду першої інстанції про залишення без розгляду заяви АТ КБ «Приватбанк» не перешкоджає подальшому розгляду справи, суд не може направити справу для продовження  розгляду до суду першої інстанції, тому приймає рішення по суті заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають  обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права,  що є підставою  для скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нової ухвали.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,    242, 243,    308,    315,    317, 321,    322, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 р. в справі № 160/12601/19 задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 р. в справі № 160/12601/19 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Феном Вест», Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення боргу за непогашеним простим векселем скасувати.
Постановити нове рішення.
Заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про ухвалення додаткового рішення в справі № 160/12601/19 задовольнити.
Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі 23   535 (двадцять три  тисячі п`ятсот тридцять п`ять) грн. 36 коп. 
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття 15.11.2021 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з  дня складення повного судового рішення.
          Повне судове рішення складено 16.11.2021 р.    
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко