УХВАЛА

29 жовтня 2021 року 
Київ
справа №9901/444/21
адміністративне провадження №П/9901/444/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бучик А.Ю., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України, Президента України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2021 року до Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Верховної Ради України, Президента України, в якій позивач просить:
-визнати суттєвою помилкою Законодавців України: Верховної Ради і Президента щодо змін у сталому праві окремої категорії населення на різні види державної соціальної допомоги згідно ухваленого нею статусу, що негативно змінює їх соціальний захист, та обмеження ветеранів силових відомств конституційного права на соціальний захист, передбачений статтею 17 Основного Закону України;
-зобов`язати Законодавців України повернути права пільговиків на різні види державної соціальної допомоги,  концентрованим вираженням яких у сучасних умовах виступає Конституція Держави, які існували до 2019 року.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2021 для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: Бучик А.Ю. - головуючий суддя, судді: Бевзенко В.М., Берназюк Я.О., Желєзний І.В., Рибачук А.І.
Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:
1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;
2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);
3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161,172 цього Кодексу;
4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;
5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);
6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Перевіряючи позовну заяву на відповідність вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на те, що вона не відповідає вимогам статті 160 КАС України.
Відповідно до частини п`ятої статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: 
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 
3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;
4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 
10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 
11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Як убачається з позовної заяви, ОСОБА_1 не дотримано приписів пунктів 2,4,5 частини 5 статті 160 КАС України.
Так, Суд зазначає, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного, на думку позивача, права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають з фізичними чи юридичними особами у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології, а також узгоджуватися з компетенцією суб`єкта владних повноважень (відповідача), якою він наділений відповідно до Конституції та законів України.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Згідно з абзацом першим пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Частиною першою статті 5 КАС України встановлено способи судового захисту, зокрема, зазначається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Положеннями статті 22 КАС України закріплено, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.
Статтею 266 КАС України визначені особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, зокрема, Верховної Ради України, Президента України.
Частиною 4 статті 266 КАС України передбачено, що Верховний Суд за наслідками розгляду адміністративних справ, визначених частиною другою цієї статті, може:
1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправним та нечинним повністю або в окремій його частині;
2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправними, зобов`язати Верховну Раду України, Президента України, Кабінет Міністрів України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вчинити певні дії;
3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені   статтею 245   цього Кодексу.
В свою чергу, позовна заява ОСОБА_1 не містить належним чином обґрунтованих вимог про захист її прав, свобод чи інтересів від порушень з боку відповідачів, а зводиться до висловлення незгоди з низкою правових норм, що містяться у різних джерелах права, без конкретизації своїх вимог до Верховного Суду.
Встановити вимоги ОСОБА_1 з поданих до позовної заяви документів видається за неможливе, як і визначити, чи порушено позивачем строки звернення до Суду з оскарженням певного правого акту чи низки таких актів. 
Крім того, відповідно до положень статті 105 Конституції України звання Президента України охороняється законом і зберігається за ним довічно, якщо тільки Президент України не був усунений з поста в порядку імпічменту.
З поданого позову убачається, що ОСОБА_1 позивається до Президента України, проте не конкретизує, до якого саме та на якій підставі.
Відповідно до положень статті 76 Конституції України, строк повноважень Верховної Ради України становить п`ять років.
Однак, позивачем не конкретизовано до Верховної Ради України якого скликання вона позивається та що визначає підставою такого звернення.
Крім того, ОСОБА_1 у позовній заяві просить визнати протиправними дії Законодавців (Верховної Ради України та Президента України) та зобов`язати їх до вчинення певних дій, однак вказане не узгоджується з приписами статті 75 Конституції України, згідно яких єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України.
Також в позовній заяві не зазначено офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти позивача та відповідачів, а також ідентифікаційний код Верховної Ради України в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.
Частинами першою та другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених   статтями 160,   161   цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З урахуванням наведеного, з огляду на те, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є занадто абстрактним, Суд вбачає підстави для необхідності встановлення позивачу строку на усунення вказаних вище недоліків позовної заяви шляхом належного викладення змісту позовних вимог і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, в тому числі щодо кожного з відповідачів, викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини та конкретизації осіб/органу, що виступатиме відповідачем/відповідачами у вказаній позовній заяві.
Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліку позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.
При цьому повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).
Керуючись статтями 161, 169 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України, Президента України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.
Встановити позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

А.Ю. Бучик,
Суддя Верховного Суду