ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 р. 	Справа № 520/4853/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, по справі № 520/4853/21
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                        
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту – ГУПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просила суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 09.03.2021 року пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018-2020 роки і в сумі 9118 грн. 8 коп.
В обґрунтування позовних вимог вказала на протиправність відмови відповідача у призначенні пенсії за віком на підставі Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018, 2019, 2020 роки, оскільки отримуючи до 09.03.2021 пенсію відповідно до Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування” позивач не користувалась жодним з видів пенсії, передбачених Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у зв`язку з чим, вважає, що вона набула право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 вказаного Закону. При цьому, відповідно до встановленої законодавством формули розрахунку пенсії за віком показник середньої заробітної плати повинен застосовуватися за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, якими, враховуючи дату звернення (09.03.2021), є 2018-2020 роки (9118,81 грн). 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року у справі № 520/4853/21, прийнятим в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15 березня 2021 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на підставі до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 09.03.2021 року пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018-2019-2020 роки.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344).
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року у справі № 520/4853/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вже була призначена пенсія за віком згідно з Законом України “Про службу в органах місцевого самоврядування”, то в даному випадку має місце не нове призначення пенсії, а переведення, а тому необхідно проводити призначення пенсії за віком згідно з Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із застосуванням середнього заробітку та при розрахунку застосовувати показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2014-2016 роки, а не за 2018-2020, як вимагає позивач. Зазначив, що при переведені з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії. З урахуванням викладеного, вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, порушив норми матеріального права, що істотно вплинуло на повноту з`ясування фактичних обставин справи та призвело до неправильного її вирішення по суті.
Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 09 березня 2021 року позивач звернулася з заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15 березня 2021 року позивачу роз`яснено, що відсутні підстави в переведені ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної згідно з Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", на пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" згідно її заяви від 09.03.2021 у зв`язку із зменшенням розміру пенсії, та в застосуванні середньої заробітної плати по народному господарству за 2019-2020 роки при переведенні. 
Мотивуючи вказане рішення відповідач посилався на те, що відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. 
При переведені ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної згідно з Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", на пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії загальний розмір пенсії зменшується з 2962,66 грн. на 2946,14 грн.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", обчислену із застосуванням середнього заробітку працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2016 рік в розмірі 5426,60 грн.
Не погоджуючись із відмовою відповідача у призначені їй пенсії, виходячи з обчислення заробітної плати із застосуванням показника за 2018-2020 рр., позивач звернулась до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 09.03.2021 року пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018-2019-2020 роки, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" на пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з огляду на наявність у ОСОБА_1 права на призначення такої пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, у зв`язку з тим, що в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший.
Також, керуючись ч.2 ст.9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача суд першої інстанції вважав необхідним відновити порушене відповідачем право ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення шляхом визнання протиправним та скасування рішення відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15 березня 2021 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на підставі до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визначення конкретного розміру показника середньої заробітної плати, який необхідно застосовувати при обчисленні розміру пенсії позивача (9118,81 грн), суд першої інстанції виходив з їх передчасності, оскільки наразі відсутній спір щодо застосування вказаного показника. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст. 308 КАС України (перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог), колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-III, у редакції чинній на час призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, (далі – Закон № 2493-III) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. 
Посадовим особам місцевого самоврядування, які працювали на виборних посадах в органах місцевого самоврядування 8 років і більше, або протягом повних двох і більше скликань, починаючи зі скликання 1990 року, за винятком припинення повноважень з причин, визначених статтею 78, пунктами 2, 3, 4 частини першої, частиною другою статті 79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктами 1, 2, 6 частини першої і пунктом 1 частини другої статті 5 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, призначається пенсія відповідно до цього Закону незалежно від того, де вони працювали перед призначенням пенсії. У цих випадках пенсія обчислюється у порядку, передбаченому для державних службовців, із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, за останньою займаною виборною посадою на день призначення пенсії (ч. 10 ст. 21 Закону № 2493-III).
Так, пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі – Закон № 3723-XII), за приписами пунктів 1, 2 статті 37 якого визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
До досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015, № 889-VIII (далі – Закон №889-VII) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Як зазначено самим позивачем у позовній заяві та відповідачем у рішенні відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.03.2021, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Харківській області та з 28.10.2006 отримує дострокову пенсію за віком, призначену у зв`язку із звільненням за станом здоров`я, відповідно до Закону№ 2493-III. 
Відповідно до ч.1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Отже, враховуючи визнання учасниками справи наведених вище обставин, зокрема, щодо виду пенсії, яку отримує позивач, а також відсутність у суду апеляційної інстанції сумнівів щодо їх достовірності, з огляду на вказані приписи с.1 ст. 78 КАС України, такі обставини не підлягають доказуванню.
Положеннями частини першої  статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі – Закон № 1058-IV)  закріплено, що відповідно до цього  Закону  за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 2 вказаною статті визначено, що за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках Накопичувального фонду або на індивідуальних пенсійних рахунках у відповідних недержавних пенсійних фондах - суб`єктах другого рівня системи пенсійного забезпечення, здійснюються такі пенсійні виплати, як довічні пенсії і одноразова виплата.
Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Згідно з п. 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсії, призначенні до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Частиною другою статті 40 Закону №1058-IV передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Разом з тим, відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Умови призначення пенсії за віком визначені ст. 26 Закону № 1058-ІV.
За приписами частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій  статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою  статті 40 цього Закону  для призначення пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.
Вказане відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31 травня 2019 року у справі №314/272/17(2-а/314/33/2017) та від 31 березня 2020 року у справі №348/1296/17.
Доводи позивача про те, що, звертаючись до відповідача із заявою від 09.03.2021 вона просила саме призначити їй пенсію за Законом № 1058-IV на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 вказаного Закону, а не перевести з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону №1058-IV, є необґрунтованими з огляду на те, що статтею 37 Закону № 2493-III для державних службовців було передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягали у зменшенні пенсійного віку. Втім вид пенсії та порядок її призначення здійснюється на умовах, що визначені Законом № 1058-IV. Оскільки заява позивача до управління ПФУ фактично стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.
При цьому колегія суддів зауважує, що Законом № 3723-XII не передбачалося інших умов та порядку призначення пенсії за віком, ніж тих, що встановлені Законом № 1058-IV.
Вказане дає підстави стверджувати, що оскільки заява позивача фактично стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень  статті 40 Закону № 1058-IV  із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі № 488/1409/16-а.
Посилання суду першої інстанції на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 22.01.2019 по справі №577/2457/17, від 22.02.2018 у справі № 310/3774/17, колегія суддів вважає необґрунтованими, та такими, що ґрунтуються на неправильному встановленні судом першої інстанції дійсних обставин справи, оскільки спірні правовідносини у вказаних рішеннях суду касаційної інстанції стосувалися питання обчислення розміру пенсії позивача при переведенні з одного виду пенсії (за вислугою років) на інший (за віком), що в розрізі обставин вказаних справ вважалося призначенням особі нової пенсії. В той час як правовідносини у даній справі стосуються призначення позивачу фактично того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була йому призначена, а не переведення на інший вид пенсії. 
З огляду на викладене, відповідачем правомірно відмовлено у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018, 2019, 2020 роки, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1, п. 4 ч.1 ст.317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Враховуючи, що судом першої інстанції не надано належної оцінки фактичним обставинам у справі та невірно застосовано до спірних відносин норми матеріального права з підстав та мотивів, викладених вище, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 по справі № 520/4853/21 підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог, з прийняттям в цій частині постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -    

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 по справі № 520/4853/21 в частині задоволення позовних вимог - скасувати.
Прийняти в цій частині постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    В.Б. Русанова