ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року 
м. Київ

Справа №  2/264 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковського О.В. - головуючого, Білоуса В.В., Погребняка В.Я., 

за участі секретаря судового засідання Аліференко Т.В.

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектргаз" 
на рішення Господарського суду Львівської області (суддя А.Я.   Морозюк) від 19.05.2020
та постанову Західного апеляційного господарського суду (головуючий - О.І.   Матущак, судді: С.М. Бойко, О.Л. Мирутенко) від 15.04.2021 
за заявою Прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Пустомитівської районної ради Львівської області 
про визнання недійсною біржової угоди від 02.10.2002 № 96-02/5 про купівлю-продаж матеріальних цінностей загальною вартістю 4 020 840 грн 00 коп.
в межах справи про банкрутство
за заявою Державної податкової інспекції у місті Львові
до Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп"
про визнання банкрутом.

Учасники справи:
представник скаржника - Морочинський А.М., адвокат,
представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" - Павліченко Л.М., адвокат, Гарбузюк Р.О. (в порядку самопредставництва);
представник ПАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" - Манівська Л.Р., адвокат ,
представник Львівської районної ради Львівської області - Цуньовська І.В. (в    порядку самопредставництва);
від прокуратури - Штін Д.С.,

1.          Короткий зміст вимог
1.1.          10.11.1999 Арбітражний суд Львівської області постановив про визнання Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп" (далі - Боржник) і відкриття ліквідаційної процедури тощо.
08.05.2002 Господарський суд Львівської області ухвалив про застосування у справі про банкрутство Боржника положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) та призначення ліквідатора.
1.2.          04.05.2016 Прокурор Львівської області (далі - Прокурор) звернувся в інтересах держави в особі Пустомитівської районної ради Львівської області (далі - Позивач) подав заяву про визнання недійсною біржової угоди від 02.10.2002 № 96-02/5 (далі - Біржова угода), укладеної між Боржником та Відкритим акціонерним товариством "Іскра" (далі - ВАТ "Іскра") про купівлю-продаж матеріальних цінностей, а саме двох станцій катодного захисту та зовнішнього газопроводу "ГРС "Винники" Д 500 в, загальною вартістю, згідно з оцінкою експерта, 4 020 840 грн 00 коп. (далі - Газопровід). 
1.3.          Заява обґрунтована незаконністю оспорюваної Біржової угоди через її укладення всупереч положенням законодавства, чинних на дату укладення, оскільки предметом відчуження за цією угодою став Газопровід, який є складовою розподільного газопроводу ГРМ "Винники" (нова) - ВО "Іскра", є об`єктом комунальної інженерної інфраструктури Пустомитівського району Львівської області, який пов`язаний з постачанням газу споживачам (населенню), а тому не міг бути реалізований як частина майна Боржника, який був приватизований. Також Прокурор вказав, що Газопровід не міг бути відчужений за оспорюваною угодою, оскільки як об`єкт комунальної інфраструктури мав бути переданий до комунальної власності територіальної громади Пустомитівського району згідно із законодавством про банкрутство,  чинним на час укладення оспорюваної угоди. 
Щодо звернення Прокурора із заявленими вимогами у межах позовної давності Прокурор вказав на обізнаність прокуратури про оспорювану угоду після її укладення у 2002 році. Однак вказав на обізнаність Позивача щодо порушення її права цією угодою з листа прокуратури від 11.02.2016, а Прокуратури - 11.01.2016 з листа Публічного акціонерного товариства "Львівгаз", яке на вимогу прокуратури надало документи щодо статусу Газопроводу після виникнення такої необхідності у зв`язку із розглядом справи № 910/10334/15 про визнання незаконними актів Фонду державного майна України про приватизацію Газопроводу Відкритим акціонерним товариством "Іскра". Відсутність такої необхідності раніше, зокрема при формуванні ліквідаційної маси Боржника у справі про банкрутство, обґрунтована відсутністю законних підстав для проведення органами прокуратури перевірки правильності та достовірності проведеної ліквідатором Боржника - Піщухіним М.К. інвентаризації майна, яке включено до ліквідаційної маси Боржника.
Звернення Прокурора із вимогами у цій справі обґрунтована відповідним зверненням Позивача до прокуратури із зазначенням про неможливість самостійно захистити права, порушені оспорюваною угодою, через відсутність в бюджеті Позивача коштів для оплати судового збору та через відсутність компетентних для спірних правовідносин спеціалістів задля належного забезпечення захисту порушених прав Позивача у відповідному судовому процесі.
1.4.          15.06.2016 Господарський суд Львівської області ухвалив, зокрема залучити до участі як учасників провадження у справі: Відкрите акціонерне товариство "Іскра" (змінено найменування на Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод" "Іскра" - ухвала від 21.01.2020) та Товариство з обмеженою відповідальність "Спектргаз" (далі - ТОВ   "Спектргаз"), а 16.05.2017 - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України (з метою встановлення, чи не перебуває газопровід високого тиску ГРС Винники/нова довжиною 108 м., який за твердженням Міністерства енергетики та вугільної промисловості України є державною власністю, у складі спірного Газопроводу як його частина).
В клопотанні ВАТ "Іскра" зазначило про залучення до участі у справі ТОВ   "Спектргаз" як останнього власника спірного майна. 
1.5.          Публічне акціонерне товариство "Іскра" у пункті 4 пояснення від 17.08.2016 зробило заяву про застосування позовної давності, просило застосувати наслідки спливу позовної давності у разі визнання підставності та обґрунтованості заяви Прокурора, обґрунтовуючи заяву правом, передбаченим частиною третьою статті 267 Цивільного кодексу України. 
1.6.          28.10.2020 ліквідатор Боржника - арбітражний керуючий Коваль В.В. на стадії апеляційного провадження у справі подав заяву про застосування позовної давності, факт подання якої апеляційному суду, а не вчасно у суді першої інстанції, обґрунтований введенням карантину на території України, та тим, що суд першої інстанції був не вправі переходити до розгляду справи по суті, оскільки строки, встановлені судом, не можуть бути меншими, ніж строк карантину.

2.          Короткий зміст рішень судів першої і апеляційної інстанцій
2.1.          Справа розглядалась судами неодноразово.
15.03.2017 Вищий господарський суд України постановив про скасування судових рішень першої і апеляційної інстанцій, ухвалених за результатами розгляду заяви Прокурора, та про передачу справи в скасованій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.
2.2.          При новому розгляді справи 19.05.2020 Господарський суд Львівської області постановив рішення (залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.04.2021) про задоволення заяви Прокурора: визнання недійсною Біржової угоди з розподілом між сторонами судових витрат за розгляд справи.
2.3.          Рішення судів мотивовано доведенням доказами у справі підстав для визнання Біржової угоди недійсною згідно зі статтею 48 Цивільного кодексу   УРСР через порушення положень частини першої статті 26 Закону про банкрутство з підстав:
-          здійснення продажу майна за спірною угодою без проведення ліквідатором Боржника інвентаризації його майна та без включення Газопроводу до ліквідаційної маси Боржника;
-          недотримання встановленого законом (зокрема статтею 30 Закону про банкрутство) порядку підготовки та проведення визначеного Законом порядку реалізації майна Боржника у процедурі ліквідації, а саме відкритих торгів чи конкурсу (аукціону);
-          встановлені частиною першою статті 26 Закону про банкрутство обмеження на включення Газопроводу до складу ліквідаційної маси Боржника, оскільки на це майно поширюються положення цієї норми щодо обмежень на включення до ліквідаційної маси боржника з безумовною передачею до комунальної власності відповідної територіальної громади (громад).
Рішення щодо обґрунтованості звернення Прокурора із вимогами про визнання недійсної Біржової угоди у спірних правовідносинах та наявності підстав для їх задоволення мотивовано:
-          поданням Прокурором відповідної заяви у цій справі в межах трирічної позовної давності з моменту виявлення порушеного права Позивача у спірних правовідносинах, а саме з моменту виявлення таких характеристик Газопроводу як предмета Біржової угоди саме як об`єкта комунальної інфраструктури Пустомитівського району Львівської області;
-          правом Прокурора та наявністю підстав звертатись у спірних правовідносинах за захистом порушеного законного інтересу територіальної громади сіл, селищ Пустомитівского району Львівської області (інтереси якого представляє Позивач) та життєдіяльність якої, а саме газопостачання до населення відповідних сіл, селищ - забезпечується через Газопровід (як розподільний), оскільки Газопровід забезпечує життєдіяльність об`єктів комунальної інфраструктури територіальних громад Пустомитівського району а захист інтересу територіальної громади сіл, селищ Пустомитівского району Львівської області в особі Позивача забезпечений положеннями частини першої статті 26 Закону про банкрутство щодо передачі Позивачу Газопроводу як об`єкта комунальної інфраструктури Пустомитівського району Львівської області.
3.          Встановлені судами обставини
3.1.          Протоколом технаради при виконкомі Львівської міської Ради народних депутатів з питання газопостачання промпідприємств в промвузлі "Сихів" і Львівської ТЕЦ-2 від 02.03.1979 № 3 вирішено зобов`язати ВО   "Кінескоп" та ВО "Іскра" здійснити будівництво: АГРС "Винники" з виходом газу 300 тис.м.куб./год; газопровід-перемичку від АГРС "Винники" до газопроводу Дашава-Мінськ; газопровід від промвузла "Сихів" до АГРС "Винники"; 
Цим протоколом зобов`язано ВО "Львівтрансгаз" відповідно до положень цього протоколу видати підприємствам техумови на їх газопостачання. 
18.03.1979 ВО "Львівтрансгаз" видано технічні умови №14/79 на газопостачання Північно-Східної промзони "Сихів" міста Львова.
У 1979 році збудовано газопровід з двома катодними станціями від існуючої ГРС "Винники" до промвузла "Сихів" у місті   Львові, який прийнято в експлуатацію у грудні 1979 року. 
До 1993 року до газопроводу приєднано та підключено газопроводи населення та ВО "Львівський ізоляторний завод" і він набув статусу розподільного газопроводу.
Також учасниками технаради було здійснено будівництво нової АГРС   "Винники", газопроводу-перемички від АГРС "Винники" до газопроводу Дашава-Мінськ та газопроводу-перемички з двома катодними станціями від новозбудованої АГРС "Винники" до існуючої ГРС "Винники". 
Газопровід-перемичку від АГРС "Винники" до ГРС "Винники" прийнято в експлуатацію у 1993 році.
Після завершення будівництва всіх визначених протоколом технаради об`єктів ВО "Львівтрансгаз" припинив експлуатацію ГРС "Винники", а газопровід-перемичку від АГРС "Винники" до ГРС "Винники", який перебував на балансі ВО   "Кінескоп", приєднано до газопроводу ГРС "Винники" - промвузол "Сихів", який перебував на балансі ВО "Іскра", шляхом зварного з`єднання.
3.2.          В 1993 році в процесі корпоратизації створено ВАТ "Іскра", а у 1995 році у процесі приватизації створено ВАТ "Кінескоп" (Боржника). 
Засновником обох товариств був Фонд державного майна України. 
Боржник заснований в процесі корпоратизації Державного підприємства "Завод кінескопів" згідно з наказом Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України (Мінмашпром) від 25.01.1995 №   94 відповідно до Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств" від 15.06.1993 та "Положення про порядок корпоратизації", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 508 від 05.07.1993.
3.3.          Згідно з листом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області від 26.07.2016 № 14-11-04829 (правонаступником якого на даний час є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях), яке є учасником у справі про банкрутство, в процесі корпоратизації оцінка вартості майна підприємства та формування статутного фонду Боржника з відповідним включенням майнових активів підприємства до його статутного фонду здійснювались даним міністерством, як засновником Боржника. 
Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу державного підприємства "Завод кінескопів" затверджено заступником Міністра машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України 30.12.1994. 
Згідно з цим актом вартість об`єктів, які не підлягають приватизації становить 449   173 тис. крб., а розмір статутного фонду - 320   770   170 тис. крб. 
Газопровід ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) в Перелік майна, що не підлягає приватизації загальною вартістю 449  173 тис. крб., не увійшов. 
Відповідно до отриманого на запит суду Витягу з ЄДР ЮОФОП та ГФ державна реєстрація Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп" проведена 30.01.1995; розмір статутного капіталу складає 3   207   701 грн 70 коп. (що відповідає розміру статутного фонду 320   770   170 тис. крб., до введення гривні в 1996 році, зазначеному в затвердженому заступником Міністра машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України 30.12.1994 в акті оцінки вартості цілісного майнового комплексу державного підприємства "Завод кінескопів"); засновниками (учасниками) юридичної особи є: Фонд державного майна України, розмір внеску до статутного фонду - 3   174   807 грн 30 коп.; всього решта 2157 акціонерів, розмір внеску до статутного фонду - 32 894 грн 40 коп. 
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області у листі від 26.07.2016 № 14-11-04829 повідомило, що Фонд державного майна України наказом від 20.06.1995 № 174-ДКП прийняв рішення про приватизацію (продаж належних державі акцій) ВАТ "Кінескоп". За результатами продажу акцій частка належних державі акцій у статутному капіталі ВАТ "Кінескоп" становить 99,975%. За наказом Фонду державного майна України від 14.07.2004 №   1451 відділення здійснює повноваження з управління корпоративними правами держави у статутному капіталі ВАТ   "Кінескоп". 
3.4.          Газопровід-перемичку від АГРС "Винники" до ГРС "Винники", як складову частину газопроводу АГРС "Винники"-промвузол "Сихів", передано у власність ВАТ "Кінескоп".
3.5.          Згідно з технічною документацією (акту прийомки газопровода в експлуатацію від 17.08.1993; будівельного паспорта № 18 підземного газопроводу, Газопровід високого тиску від ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова); схеми зварних стиків надземного газопроводу високого тиску L-107,47 п.м. від ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова); схеми зварних стиків підземного газопроводу високого тиску L-610,0 п.м. від ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова )) газопровід ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) збудовано на замовлення ВО "Кінескоп" та прийнято в експлуатацію згідно з актом від 17.08.1993. 
3.6.          Згідно з наданими ТОВ "Спектргаз" копіями документів на Газопровід (які були йому передані ПАТ "Іскра"), про витребування яких клопотало ПАТ   "Львівгаз" у письмових поясненнях від 12.08.2016 № 2/264-6 і повторно на новому розгляді справи у клопотанні від 18.04.2017 № 2/264-21, ТОВ   "Спектргаз" разом з клопотанням про долучення доказів № б/н від 20.06.2017 подав: аркуш № 1 проекту 23/6-с11-НГ2 "Загальні дані"; аркуш № 2 проекту 23/6-с11-НГ2 "План траси від ПК 0 до ПК 3 + 03,0";  аркуш № 3 проекту 23/6-с11-НГ2 "План траси від ПК 3 + 03,0 до ПК 8 + 08,0";  аркуш № 4 проекту 23/6-с11-НГ2 "Поздовжній профіль газопроводу від ПК 0 до ПК 3 + 03,0"; аркуш № 5 проекту 23/6-с11-НГ2 "Поздовжній профіль газопроводу від ПК 3 - 03,0 до ПК 8 + 08,0"; виконавче знімання газопроводу на 4-х аркушах.
3.7.          Господарський суд Львівської області в рішенні від 25.09.2003 у справі №   3/81-13/165 за позовом ВАТ "Іскра" до ВАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" встановив ті обставини, що за посвідченою проектно-кошторисною документацією, газопровід ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) з врізкою в існуючий газопровід ВАТ "Іскра" довжиною 808 м. побудовано на замовлення та за кошти ВО "Кінескоп", а у жовтні 2002 року, відповідно до Біржової угоди, ВАТ "Іскра" придбало у власність даний газопровід у ВАТ "Кінескоп".
3.8.          Відповідно до Біржової угоди Боржник (продавець) продав, а ВАТ "Іскра" (покупець) купив товарно-матеріальні цінності, а саме: введені в експлуатацію у 1993 році дві станції катодного захисту за ціною 3089 грн 83 коп. з ПДВ і 2890 грн 20 коп. з ПДВ відповідно, та зовнішній газопровід ГРС "Винники" Д 500 довжиною 610 пог. м. інв.№   45548 за ціною 33   407 грн 66 коп. з ПДВ. 
Відповідно до пункту 8 цього договору він є зареєстрований на Львівській філії товарної біржі "Західно-Українська біржа нерухомості" згідно зі статтею 15 Закону України "Про товарну біржу".
03.10.2002 сторони склали акт прийому-передачі майна, яке є предметом купівлі-продажу.
Біржова угода укладена у судовій ліквідаційній процедурі у справі № 2/264 про банкрутство Боржника.
3.9.          09.06.2003 Боржник (продавець) і ВАТ "Іскра" (покупець) уклали зміни та доповнення № 1 до Біржової угоди, якими замінили текст: "Зовнішній газопровід ГРС "Винники" Д 500, довжина - 610 пог. м, інв.№45548, рік введення в експлуатацію - 1993 за ціною 33 407 грн 66 коп. з ПДВ" на "Зовнішній газопровід Д 500, від ГРС "Винники" до точки врізки в газопровід високого тиску ВАТ "Іскра", довжиною - 808,5 м, інв.№   45548, рік введення в експлуатацію - 1993 за ціною 44   210 грн 42 коп. з ПДВ". 
Ці зміни і доповнення № 1 до Біржової угоди були укладені на Товарній біржі "Українська інвестиційна" філії "Львівська торгова палата", відповідно до пункту 6 яких один примірник даних змін і доповнень залишається у справах зазначеної біржі.
Докази реєстрації на біржі укладених 09.06.2003 змін та доповнень № 1 до Біржової угоди в матеріалах справи відсутні, а зміст зазначених змін та доповнень не міститься такої вказівки.
17.06.2003 сторони склали зміни та доповнення до акту прийому-передачі майна від 03.10.2002, за якими змінено текст: "Зовнішній газопровід ГРС "Винники" Д 500, довжина - 610 пог. м., інв.   №   45548, рік введення в експлуатацію - 1993 за ціною грн. з ПДВ" на "Зовнішній газопровід Д 500, від ГРС "Винники" до точки врізки в газопровід високого тиску ВАТ "Іскра", довжиною - 808,5м., інв.№   45548, рік введення в експлуатацію - 1993 за ціною 44   210 грн 42 коп. з ПДВ".
На дату укладення Біржової угоди, а також на дату змін та доповнень № 1 до цієї угоди, датованих 09.06.2003, повноваження ліквідатора Боржника виконував арбітражний керуючий Піщухін М.К.
3.10.          Біржова угода містить реквізити Львівської філії товарної біржі "Західно-Українська біржа нерухомості", серед яких код ЄДРПОУ 25242336 і адреса місто Львів, Шевченківський район, проспект В.   Чорновола,   63-А. 
Укладені 09.06.2003 зміни та доповнення № 1 до Біржової угоди містять реквізити філії "Львівська торгова палата" Товарної біржі "Українська інвестиційна", серед яких код ЄДРПОУ 25242336 і адреса місто Львів, Шевченківський район, проспект В.   Чорновола,   63-А. 
За результатом здійсненого судом запиту до ЄДР ЮО,ФОП та ГФ від 13.05.2020 за критерієм пошуку "код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 25242336" отримано Витяг з ЄДР ЮО,ФОП та ГФ від 13.05.2020, згідно з яким ідентифікаційний код 25242336 належав Філії "Львівська торгова палата" Товарної біржі "Українська інвестиційна", і цей відокремлений підрозділ закрито 11.02.2005, запис 14191040001000161. 
Відповідно до витягу із Засновницької угоди про створення і діяльність Товарної біржі "Українська інвестиційна" від 22.04.2003 Товарна біржа "Українська інвестиційна" є правонаступником Товарної біржі "Західно-Українська біржа нерухомості".
3.11.          Відсутні докази здійснення інвентаризації Газопроводу та його оцінка відповідно до статті 29 Закону про банкрутство (в редакції, чинній на дату укладення оспорюваного правочину - 02.10.2002) перед укладенням Біржової угоди. 
Відсутні докази здійснення ліквідатором Боржника інвентаризації майна банкрута - спірного Газопроводу та включення його до ліквідаційної маси Боржника. 
3.12.          До заяви Прокурора додано копію договору купівлі-продажу № 060914/0703 від 20.08.2014 між ПАТ   "Іскра" (продавець) та ТзОВ "Спектргаз" (покупець), згідно з яким продавець   зобов`язується передати у власність покупцеві (п.1.1. договору) газопровід високого тиску ПАТ "Іскра" - ГРС "Винники"; Ру=6 кгс/кв.см; діаметром 500 мм; довжиною 8 868,5 п.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 14, та чотири станції катодного захисту (в с. Бережани Пустомитівського району, в м. Винники, вул. Стрілецька; в м. Винники (біля траси на Тернопіль); на хуторі Горішний), надалі іменується "об`єкт". 
Згідно з пунктом 1.3. цього договору об`єкт належить продавцеві на праві власності на підставі Переліку нерухомого майна, переданого у власність ВАТ   "Іскра" згідно з Наказом Фонду Державного майна № 59-АТ від 31.12.2013, та Біржової угоди зі Змінами і доповненнями № 1 від 09.06.2003 до Біржової угоди, Акту прийому-передачі майна від 03.10.2002, та Змінами та доповненнями від 17.06.2003 до Акту прийому-передачі майна від 03.10.2002 Додатком №1 до цього договору затверджено схему газопроводу ГРС "Винники" - ПАТ "Іскра" нанесену на географічну карту місцевості.
До заяви Прокурора також додано копію акту приймання-передачі майна від 01.09.2014 за договором купівлі-продажу від 20.08.2014. 
3.13.           18.04.2017 на адресу суду від Міністерства енергетики та вугільної промисловості України надійшло клопотання від 13.04.2017 №   17.2-ВИХ/110-17 про залучення його учасником провадження у цій справі в частині вирішення заяви Прокурора, яке обґрунтоване зокрема тим, що за відомостями з автоматизованої системи "Юридичні особи" на балансі ПАТ   "Львівгаз" обліковується державний об`єкт "Газопровід високого тиску, ГРС Винники/нова" введений в експлуатацію в 01.01.1993, інвентарний номер 145200100330100006, розташований у місті Винники Львівської області (копія витягу "Відомості про державне майно, що не увійшло до статутного фонду господарської організації за станом на 01.10.2016" щодо Газопроводу високого тиску, ГРС Винники/нова довжиною 108 пог.м., і щодо цього газопроводу судом вирішується питання в частині розгляду заяви Прокурора Львівської області. 
3.14.          Згідно з договором № 31/04 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України передало ПАТ "Львівгаз" на праві господарського відання державне майно, в тому числі газопровід високого тиску ГРС Винники/нова, довжиною 0,108 км. інвентарний номер 145200100330100006 (пункт 6 Переліку майна).
3.15.          Згідно з договором від 28.12.2001 № 04/01-840 про користування державним майном, яке не підлягає приватизації, що укладений між ДК "Газ України" НАК   "Нафтогаз України" і ВАТ "Львівгаз", останнє прийняло в тимчасове користування державне майно, яке не підлягає приватизації, в тому числі і розподільні газопроводи. 
Згідно з пунктом 1.4. цього договору перелік переданого майна, його технічні характеристики та інші дані визначаються за даними інвентаризації. До Інвентаризаційного опису основних засобів "Основні фонди по природному газу, які не підлягають приватизації і не увійшли до статутного фонду ВАТ   "Львівгаз" від 15.12.2003, який окрім представників ВАТ "Львівгаз" підписаний представником НАК "Нафтогаз України" та Львівської облдержадміністрації, під номером 6 включено Газопровід високого тиску ГРС Винники/нова, рік випуску(побудови) 1993, кількість 0,108.
Згідно з відомостями про державне майно, що не увійшло до статутного фонду господарської організації за станом на 31.12.2010, складеними ПАТ "Львівгаз", на балансі ПАТ "Львівгаз" (порядковий номер 1.34) перебував газопровід високого тиску ГРС Винники/нова довжиною 108 метрів з реєстровим номером 03349039.1.ААЕБЖК006, з кодом відповідно до класифікатора державного майна 71.20.9 та з інвентарним номером державного майна 145200100330100006.
3.16.          Ухвалою суду від 10.08.2017, за клопотаннями ПАТ "Львівгаз", призначено у справі будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертизи поставлено наступні запитання: 1) Чи відповідає газопровід ГРС "Винники" (нова) - ГРС "Винники" (стара) проектній і виконавчо-технічній документації? Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність? Яка фактична довжина газопроводу? 2) Чи існує на місцевості газопровід високого тиску ГРС Винники/нова довжиною 0,108 км., інвентарний номер за Єдиною системою кодування об`єктів обліку державного майна 145200100330100006, і якщо існує, то де є його фактичне місце розташування? Матеріали справи в частині розгляду заяви про визнання недійсною Біржової угоди направлено до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.
3.17.          В дослідницькій частині висновку експерта від 26.04.2019 № 4660 судової будівельно-технічної експертизи, складеного судовим експертом В.В. Іляш Львівського НДІСЕ (далі - Висновок експерта), за результатами призначеної судом у справі  та проведеної будівельно-технічної експертизи, зазначено, що при дослідженні технічної документації встановлено, що довжина підземного газопроводу високого тиску від ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова) становить 610,0 м.п. та надземного газопроводу високого тиску ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова) становить 107,47 м.п. Загальна довжина даного газопроводу відповідно до наявної виконавчо-технічної документації складає 717,47 м.п.
В дослідницькій частині Висновку експерта також зазначено, що при дослідженні проектної і виконавчо-технічної документації, а саме аркушу № 5 проекту 23/6-с11-НГ2 "Поздовжній профіль газопроводу від ПК 3 - 43,0 до ПК 8 + 08,0" встановлено, що довжина газопроводу високого тиску ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова) відповідно до проекту, надземного газопроводу складає 102,0 м.п. та підземного газопроводу складає 712   м.п. Загальна довжина даного газопроводу відповідно до наявної проектної документації складає 814,0 м.п.
З першого питання експертизи експерт робить висновок, що Газопровід не відповідає проектній і виконавчо-технічній документації щодо довжини газопроводу високого тиску ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова), відповідно до проекту довжина даного газопроводу складає 814 м.п., а виконавчо-технічної документації складає 717,47 м.п., що менше ніж проектна на 96,53 м.п.; встановити довжину фактично прокладеного газопроводу візуальним оглядом або вимірювальними приладами, наявними у Львівському НДІСЕ, не надається можливим, оскільки більша частина вказаного газопроводу високого тиску проходить під землею, а для проведення даного виду обстеження необхідне спеціальне сертифіковане обладнання, зокрема - трасошукач (шукач підземних інженерних комунікацій), повірений у встановленому законодавством порядку, а також дозвіл на проведення обстеження об`єктів підвищеної небезпеки типу досліджуваного газопроводу. 
В дослідницькій частині Висновку експерта зазначено, що відповідно проведених обмірів відкритої ділянки газопроводу (надземної частини) діаметром 500 мм. встановлено, що його довжина становить 106,0 м.п. від місця переходу з труби діаметром 400 мм. в трубу діаметром 500 мм. та до місця переходу газопроводу у підземну частину. Відповідно до виконавчо-технічної документації довжина відкритої ділянки газопроводу (надземної частини) діаметром 500 мм. становить 107,47 м.п.
Відповідно до проектної документації довжина відкритої ділянки газопроводу (надземної частини) діаметром 500 мм. становить 102,0 м.п. 
Згідно з проектною документацією наявне викопіювання з нанесенням наземного газопроводу високого тиску ГРС "Винники"(нова). В дослідницькій частині Висновку експерта відтворене викопіювання з нанесенням наземного газопроводу високого тиску ГРС "Винники"(нова)д 500, а також вміщена карта з розташуванням на місцевості газопроводу високого тиску ГРС "Винники" (нова) довжиною 0,108 км., інвентарний номер за Єдиною системою кодування об`єктів обліку державного майна 145200100330100006, також вміщена фотофіксація газопроводу високого тиску ГРС "Винники" (нова) довжиною 0,108 км., інвентарний номер за Єдиною системою кодування об`єктів обліку державного майна 145200100330100006. 
За другим питанням експертизи експерт робить висновок, що газопровід високого тиску ГРС "Винники" (нова) довжиною 0,108 км., інвентарний номер за Єдиною системою кодування об`єктів обліку державного майна 145200100330100006, існує на місцевості, фактичне місце його розташування вказане у дослідницькій частині. 
Довжина проданого за Біржевою угодою газопроводу 610 пог. м. відповідає довжині підземної частини газопроводу ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) згідно з відомостями Будівельного паспорту № 18 підземного газопроводувисокого тиску від ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) та Схеми зварних стиків підземного газопроводу високого тиску L-610,0 п.м. від ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова), а також з Висновком експерта щодо довжини (згідно технічної документації) підземного газопроводу високого тиску від ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова).
Довжина підземного газопроводу в 712 м.п. встановлена по проектній документації, яка передує будівництву. 
Відповідно до змін та доповнення №1 до Біржової угоди від 09.06.2003 змінено довжину зовнішнього газопроводу ГРС "Винники" Д 500 з 610 пог. м. на 808,5м., та ціну з 33407,66 грн. з ПДВ на 44210,42 грн., з урахуванням яких предметом купівлі-продажу була, зокрема, надземна частина газопроводу ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) довжиною 107,47 м.п. згідно з відомостями Будівельного паспорту № 18 підземного газопроводувисокого тиску від ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) та Схеми зварних стиків надземного газопроводу високого тиску L-107,47 п.м. від ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова), а також згідно з Висновком експерта щодо довжини (згідно технічної документації) надземного газопроводу високого тиску від ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова).
3.18.          ТОВ "Спекртгаз" не оскаржував реєстрацію права державної власності на частину газопроводу ГРС   Винники/нова, інвентарний номер 145200100330100006, довжиною 108 пог.м. 
3.19.          Наданий представником ТОВ "Спектргаз" 02.12.2019 висновок експерта №   22/10/19 від 22.10.2019 судової будівельно-технічної експертизи за заявою ТОВ "Спектргаз", складений судовим експертом Бобало Т.В., поданий в засвідченій ТОВ "Спектргаз" копії, та зроблений з тих самих питань, з яких проводилася експертиза Львівським НДІСЕ згідно з ухвалою суду від 10.08.2017. 
З другого питання експерт надав відповідь, що надана на дослідження проектна і виконавчо-технічна документація розроблена на газопровід ГРС   "Винники" (нова) - ГРС "Винники" (стара), який містить надземну частину прокладання від АГРС "Винники" (нова) фактичною довжиною 104,5 м. та підземну частину прокладання до вихідного газопроводу на "ПО Искра" старої ГРС "Винники" фактичною довжиною 715,1 м. 
Згідно з цієї проектної і виконавчо-технічної документації газопроводу високого тиску довжиною 0,108 км. з інвентарним номером за Єдиною системою кодування об`єктів обліку державного майна 145200100330100006 на місцевості не виявлено. 
В дослідницькій частині висновку зазначено про надання експерту частини документів, однак експерту не надавалися Акт прийомки газопровода в експлуатацію від 17.08.1993; Будівельний паспорт № 18 підземного газопроводу. 
Газопровід, який містить дані про довжину підземної (610 м.) та надземної (107 м.) частини газопроводу, також експерту не надавався Витяг з Єдиного державного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна - Газопроводу, інвентарний номер 145200100330100006, протяжністю 108 пог.м, розташованого за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Підберізці (виданий Фондом державного майна України), який використовувався по призначеній судом експертизі і про наявність якого було відомо учасникам справи з ухвал по даній справі. 
Щодо відповіді на перше питання у висновку № 22/10/19 від 22.10.2019, то в дослідницькій частині використано проектну документацію на газопровід та схеми зварних стиків № 1 та № 2, але не згадується частина технічної документації, зокрема Будівельний паспорт № 18 підземного газопроводу. Газопровід високого тиску від ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова), який містить дані про довжину підземної (610 м.) та надземної (107 м.) частини газопроводу. За цим висновком розбіжність має місце в довжині підземної частини газопроводу. 
Щодо надземної частини газопроводу, то її довжина визначена за результатами висновку № 22/10/19 від 22.10.2019, а саме 104,5 м., фактично є тотожною довжині 107,47 м.(експерт у висновку №22/10/19 від 22.10.2019 відняв від погонної довжини 107,47 м. вертикальний елемент, яким здійснюється перехід з надземної частини газової труби в підземну). 
3.20.          Згідно з листом від 24.02.2000 ліквідаційна комісія Боржника провела інвентаризацію майна підприємства, в складі якого є об`єкти соціальної сфери, інженерні об`єкти, задіяні в інфраструктурі міста, які зазначені у доданому переліку цих об`єктів. У переліку за № 26 значиться газопровід-перемичка Д 500 мм "Винники". 
3.21.          Згідно з відтвореного в дослідницькій частині Висновку експерта викопіювання з нанесенням наземного газопроводу високого тиску ГРС "Винники"(нова)д 500, а також вміщеної карти з розташуванням на місцевості газопроводу, та вміщеної фотофіксації газопроводу, спірний газопровід перебуває на території Пустомитівського району Львівської області поза межами населеного пункту Винники.
3.22.          У 2003 році Прокурор міста Львова звертався в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідачів ВАТ "Іскра", ВАТ "Кінескоп" про визнання недійсною Біржової угоди і повернення відчуженого газопроводу у державну власність. Однак згодом на підставі заяви прокурора суд ухвалою від 11.12.2003 припинив провадження у справі № 1/704-5/205.
3.23.          Про обставини щодо характеристик предмета продажу за Біржовою угодою, як складової частини розподільного газопроводу ГРС "Винники" (нова) - ВО   "Іскра", і що предмет продажу належить до об`єкта комунальної інфраструктури Пустомитівського району Львівської області, а Біржова угода порушує права Пустомитівської районної ради Львівської області, Прокурор довідався 11.01.2016, коли отримав від ПАТ   "Львівгаз" запитувану інформацію і документи. 
11.02.2016 прокуратура Львівської області скерувала в Пустомитівську районну раду лист №05/1-110 вих-16, в якому поінформувала районну раду про порушення прав територіальної громади Пустомитівського району. 
Пустомитівська районна рада листом від 23.02.2016 звернулась до прокуратури Львівської області з проханням подати в інтересах територіальної громади Пустомитівського району позов щодо повернення Газопроводу у власність територіальної громади.
Через Газопровід проходить газ, яким забезпечується газопостачання кількох населених пунктів Пустомитівського району, сам цей газопровід проходить за межами населених пунктів.

4.          Короткий зміст вимог касаційної скарги
4.1.          20.05.2021 ТОВ "Спектргаз" подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 19.05.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 та прийняти нове рішення, яким позов (заяву) Прокурора залишити без розгляду або відмовити прокурору у задоволенні цієї заяви, або направити справу на новий розгляд. 

5.          Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
5.1.          Згідно з аргументами в касаційній скарзі підставою для касаційного оскарження судових рішень у цій справі є положення пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 287, пункту 8 частини першої, пунктів 1, 3 частини третьої статті 310 ГПК України, оскільки суди здійснили розгляд справи у спорі про визнання недійсною Біржової угоди без належного і чіткого визначення складу учасників процесу у цій справі:
- без ухвалення відповідного рішення (у тому числі на вимогу ТОВ   "Спектргаз") про заміну відповідних учасників у справі правонаступниками (за публічним правонаступництвом); 
-          без повідомлення про розгляд цього спору всіх кредиторів у справі про банкрутство Боржника, що порушує реалізацію їх права на подання доказів у справі;
-          без залучення до участі у справі біржі (за участі якої укладено оспорювану угоду), яка у зв`язку із цим є стороною спору у цій справі;
висновки про що у застосуванні відповідних норм ГПК України містяться в постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 910/114/19, від 02.07.2019 у справі № 922/4111/17, від 21.01.2020 у справі № 925/358/19, від 12.05.2020 у справі № 5023/10616/11 в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 264/5957/17, однак які не були враховані судами при ухваленні оскаржуваних судових рішень. 
5.2.          Суд першої інстанції припустився процесуальних порушень, які не взяті до уваги апеляційним судом, щодо передчасного завершення підготовчого провадження у справі - без встановлення строків надання відзиву у справі та без задоволення клопотання ТОВ "Спектргаз" про відкладення строку надання відзиву у справі який не може бути меншим, ніж строк карантину, встановленого в державі та пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби, що призвело до незаконної відмови апеляційним судом у прийнятті до розгляду заяви арбітражного керуючого від 28.10.2020 про застосування позовної давності у спірних правовідносинах.
5.3.          Згідно з аргументами в касаційній скарзі підставою для касаційного оскарження судових рішень у цій справі також є положення пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки суди, не врахувавши висновки в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 926/03/18, від 21.10.2019 у справі № 924/1200/18, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, припустились порушень статті 23 Закону України "Про прокуратуру", здійснивши розгляд спору за вимогами Прокурора, що звернувся в інтересах держави, однак в особі Пустомитівської районної ради, тобто фактично в інтересах громад, не зазначивши в чому полягає співпадіння їх інтересів з інтересами держави, а відповідно за відсутністю для цього підстав, а також не врахувавши неможливість існування різних підходів до визначення особи, в інтересах якої Прокурор має звертатись для заперечення спірної угоди, зокрема з урахуванням припиненого провадження у справі № 1/704-5/205 у спорі про визнання недійсною Біржової угоди, у якій Прокурор звертався в особі Фонду державного майна України.
5.4.          Прокурор неналежно обрав спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, що є неефективним та не призводить до відновлення прав Позивача, а суди не врахували висновки щодо застосування статті 16 Цивільного Кодексу України, що викладені в постановах Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18, від 21.05.2020 у справі № 920/551/19.
5.5.          Суди всупереч висновкам Верховного Суду у постановах: від 29.05.2020 у справі № 640/16242, від 08.05.2019 у справі № 160/7887/19 встановили обставини у справі на підставі недопустимих доказів: Біржової угоди, акту приймання-передачі від 03.10.2002, змін до доповнень від 09.06.2003 до Біржової угоди, змін та доповнень до акту від 17.06.2003, копії яких засвідчені всупереч встановленим законом правил та подані особами, які не були залучені до участі у справі. 
5.6.          Суди дійшли неправильних висновків щодо необхідності окремої реєстрації змін та доповнень до Біржової угоди за правилами статті 15 Закону України "Про біржову угоду", оскільки предметом цих змін були технічні характеристики предмета продажу - Газопроводу, а не його кількість, як індивідуально-визначеного майна, висновки Верховного Суду про що щодо застосування положень статей 41, 224 Цивільного кодексу УРСР, статей 177 184, статті 15 Закону України "Про біржову угоду" та частини третьої статті 26 Закону про банкрутство відсутні.
5.7.          Суди всупереч встановленим обставинам справи та використовуючи концепцію негативного доказу (що не відповідає висновкам Верховного Суду в постанові від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18), дійшли висновку про здійснення продажу Газопроводу без інвентаризації майна Боржника, а відповідно дійшли неправомірного висновку про порушення при цьому статті 30 Закону про банкрутство. 
5.8.          Доказами у справі не підтверджено, що Газопровід є об`єктом інфраструктури у розумінні положень частини першої статті 26 Закону про банкрутство, оскільки до Газопровідну не під`єднано жодну громаду Пустомитівського району, тоді як відсутні висновки Верховного Суду щодо застосування вказаної норми права у подібних правовідносинах.
5.9.          У висновках за результатами дослідження технічної документації, встановлення довжини ідентифікації Газопровода та газопровода ГРС "Винники" (нова) на місцевості суди вийшли за межі доказування, оскільки ці обставини не були визначені як підстави позову, а суди безпідставно прийняли до уваги Висновки експерта, що не є належним, допустим та достовірним доказом у цій справі. 
5.10.          Суди не застосували наслідки спливу позовної давності відповідно до положень пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, статей 71, 75, 76, 80 Цивільного кодексу УРСР, висновки Верховного Суду про застосування яких відсутній, а також суди на підставі недопустимих доказів дійшли висновку, що Прокурор довідався про порушене право за спірним правочином 11.01.2016 та у межах позовної давності звернувся із позовом у цій справі, не врахувавши факт звернення Прокурора в іншій справі з тим самим позовом.
5.11.          Оскаржувані рішення із висновком про визнання недійсною Біржової угоди становлять непропорційне втручання у право ТОВ "Спектргаз" на мирне володіння майном.

6.          Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
6.1.          Аргументи Акціонерного товариства "Львівгаз" та Прокурор у відзивах на касаційну скаргу, у яких вони загалом погодились із оскаржуваними рішеннями з мотивів, викладених в цих рішеннях, зводяться до:
-          неправомірного апелювання скаржником до необхідності здійснення касаційним судом переоцінки доказів у справі при визначенні предмета продажу згідно з Біржовою угодою; 
-          неврахування скаржником висновків Великої Палати в постанові від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 та Верховного Суду України в постанові від 13.05.2015 у справі № 3-126гс15 щодо правил визначення початку перебігу позовної давності у спірних правовідносинах;
-          спростування доводів про непропорційне втручання у право скаржника на мирне володіння майном через обізнаність скаржника про об`єкт продажу за договором від 20.08.2014 саме як об`єкту комунальної інфраструктури, що підлягав передачі у справі про банкрутство Боржника до власності територіальних громад, та через необхідність проявити скаржником розумну обачність щодо негативних наслідків у придбанні такого майна.  

7.          Касаційне провадження
7.1.          31.08.2021 Суд ухвалив про задоволення клопотання Львівської районної ради Львівської області та про її залучення до участі у цій справі як правонаступника Позивача - Пустомитівської районної ради Львівської області.
7.2.          14.09.2021 Суд протокольно ухвалив про відмову Львівській районній раді Львівської області у задоволенні поданої нею 30.07.2021 заяви про відмову від позову у цій справі з огляду на таке. 
Позов у цій справі подав Прокурор Львівської області в інтересах держави в особі Позивача.
Отже, органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, тобто позивачем у справі Прокурор визначив орган місцевого самоврядування - Пустомитівську районну раду Львівської області (правонаступник - Львівська районна рада Львівської області, пункт 7.1). 
З огляду на те, що позов у цій справі заявив не Позивач, а Прокурор в інтересах держави в особі вказаного органу місцевого самоврядування, зважаючи на те, що Прокурор в ході розгляду в судових засіданнях заперечив проти вказаної заяви Позивача, підтримав позов та вимагає розгляду справи та вирішення справи по суті, а також беручи до уваги положення частини п`ятої статті 55 ГПК України, за змістом якої відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Позивача про відмову від позову та відхиляє його.

8.          Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права
Щодо правил відчуження майна боржника у судовій процедурі ліквідації у справі про банкрутство
8.1.          Предметом спору, ініційованого Прокурором, є Біржова угода з відчуження Боржником у ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство на користь ВАТ   "Іскра" Газопроводу (який в подальшому реалізований ТОВ "Спектргаз"),  дійсність якої з підстав її незаконності заперечується Прокурором, а об`єктом права захисту у спірних правовідносинах, відповідно - є право на Газопровід. 
8.2.          Правовідносини та правила реалізації майна боржника, включеного у ліквідаційну масу боржника, на дату укладення Біржової угоди, були регламентовані, зокрема нормами статей 26, 30 Закону про банкрутство (в редакції Закону України від 30.06.1999 №   784-XIV, чинної на дату укладення оспорюваної угоди - 02.10.2002), Закону України "Про приватизацію державного майна", Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", а також загальними нормами цивільного законодавства, якими врегульовані правовідносини з купівлі-продажу - глава 54 "Купівлі-продаж", підрозділ 1, розділ ІІІ книги П`ятої ЦК України. 
8.3.          За змістом цих норм правова природа процедури реалізації майна в межах провадження у справі про банкрутство (на торгах, у формі аукціону) полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - переможця торгів (аукціону), невід`ємною і завершальною стадією якої є оформлення результатів такого продажу договором купівлі-продажу, що укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів. 
8.4.          Положення частини одинадцятої статті 17 та частини першої статті 25 Закону про банкрутство (в редакції Закону України від 30.06.1999 №   784-XIV) визначали, що угода боржника у справі про банкрутство може бути визнана недійсною не тільки за спеціальних (додаткових) підстав для визнання недійсною угоди боржника у справі про банкрутство, що передбачені Законом про банкрутство, але і за загальних підстав недійсності правочину, які визначені цивільним законодавством України.
Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 15.05.2018 №   Б-39/64-10.
8.5.          У зв`язку із викладеним та виходячи з положень частини першої статті 26, частин першої, другої статті 30 Закону про банкрутство (в редакції Закону України від 30.06.1999 №   784-XIV), статей 203, 215, 655, частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) Суд погоджується із висновками судів в оскаржуваних рішеннях, що порушення, зокрема визначених статтями 26, 30 Закону про банкрутство (в редакції Закону України від 30.06.1999 №   784-XIV) з урахуванням норм Закону України "Про приватизацію державного майна", Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" правил формування ліквідаційної маси боржника та процедури реалізації майна боржника у судовій ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство є підставою для визнання недійсним правочину з відчуження майна боржника, вчиненого у цій судовій процедурі. 

Щодо належного складу учасників справи та їх процесуального статусу як передумови для вирішення господарського спору
8.6.          Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів (аукціону, торгів) у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами цих торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.
8.7.          Виходячи з наведених наслідків недійсності правочину, при вирішенні спору щодо його недійсності, передумовою вирішення цього спору є, зокрема правильне визначення судом при розгляді відповідної справи складу сторін та їх процесуального статусу.  
8.8.          В частині п`ятій статті 41 ГПК України передбачено, що у справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом про банкрутство.
Закон про банкрутство розмежовує коло осіб, які є учасниками та сторонами у справі про банкрутство. Окрім того, Законом про банкрутство передбачено розгляд в межах провадження у справі про банкрутство спорів за участю боржника, зокрема, спорів, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна.
8.9.          Аналіз положень Закону про банкрутство свідчить, що поняття сторони спору за участю боржника, який розглядається судом в межах провадження у справі про банкрутство не є тотожним поняттю учасника (сторони) у справі про банкрутство, оскільки обмежується колом учасників яких стосуються спірні правовідносини (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №   14/325"б").
8.10.          Відчуження майна електронних торгах, як угода купівлі-продажу є багатостороннім правочином, і під час подання позову про його оскарження такий позов подається до решти сторін цього правочину, з якими є матеріально - правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі. Відповідачами у справі, окрім організаторів електронних торгів, залучається також особа, визнана їх переможцем (висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 06.02.2018 у справі № 911/845/17 та від 14.03.2018 у справі №   910/1454/17). 
Таким чином, ухвалюючи судове рішення у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення торгів, як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину.
Звідси, належним суб`єктним складом, а відтак сторонами спору про визнання аукціону та його результатів недійсними є склад учасників за участю продавця, переможця аукціону та організатора цього аукціону (висновок сформований у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 14/325"б", який був підтриманий Верховним Судом у постановах від 18.08.2020 у справі № 5023/4363/12 та від 16.09.2020 у справі № 5006/5/39б/2012).
8.11.          За змістом норм статті 10 Закону про банкрутства, який з 21.10.2019 втратив чинність з введенням в дію з цієї дати Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ), та статті 7 цього Кодексу з втратою чинності Закону про банкрутство та з введенням в дію КУзПБ законодавець врегулював процесуальний порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник, зокрема і спорів про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником, встановивши для цих спорів правила їх розгляду, що визначені ГПК України, окремо наголосивши на правилах визначення складу учасників розгляду таких спорів відповідно до ГПК   України.  
8.12.          Отже, не зважаючи на виникнення спірних правовідносин 02.10.2002 та на звернення Прокурора із заявою про визнання недійсною Біржової угоди в травні 2016 року (пункт 1.2) (тобто в період чинності Закону про банкрутство), Суд, з урахуванням положень в пункті 4 його розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, доходить висновку, що при вирішенні цього спору з ухваленням в період чинності КУзПБ оскаржуваних судових рішень склад учасників спору у цій справі підлягає визначенню відповідно до ГПК України.
8.13.          Згідно зі статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.
Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.
Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
Отже, позивачем у господарській справі є особа, яка вважає, що у спірних правовідносинах її право або охоронюваний законом інтерес порушується, оспорюється чи не визнається.
Відповідачем є особа, яку позивач вважає такою що порушила, оспорює чи не визнає право або охоронюваний законом інтерес позивача.
При цьому, з урахуванням принципу диспозитивності господарського судочинства (розгляд справи не інакше як за зверненням особи - стаття   14   ГПК України), наведених положень статті 45 та приписів статей 46-52 ГПК України ініціатива визначення, залучення до участі та визначення процесуального статусу сторін (відповідач, співвідповідач, належний відповідач) належить позивачу, тоді як суд позбавлений права на цю процесуальну ініціативу; а ініціатива визначення, залучення до участі та визначення процесуального статусу інших учасників належить як суду, так і відповідним учасникам.
Водночас за змістом наведених положень ГПК України, обов`язок перевірки та встановлення належного процесуального статусу як сторони, так і інших залучених учасників у спорі, а також за наявності підстав - осіб, яких не було залучено до участі у справі, покладений на суд та здійснюється ним за результатами дослідження обставин справи щодо правового зв`язку кожного із визначених у справі учасників з предметом спору із встановленням прав та обов`язків, що виникають, можуть виникнути за результатами вирішення відповідного спору. 
Наслідком цього є вчинення судом відповідної процесуальної дії - ухвалення судового рішення про залучення відповідного учасника з вказівкою про його процесуальний статус у справі та наділенням відповідними процесуальними правами та обов`язками, якщо його не було залучено раніше (з відкриттям провадження у справі тощо), або про відмову у вчиненні цієї процесуальної дії. 
8.14.          Недотримання наведених правил унеможливлює встановлення фактичних обставин, які мають значення для вирішення справи, - щодо належного процесуального статусу кожного із учасників провадження у цій справі (щодо належного відповідача, необхідності залучення співвідповідача у справі, щодо їх прав), а справа у такому разі вважається розглянутою по суті заявлених вимог - без дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин щодо процесуального статусу кожного із учасників провадження у справі та щодо прав кожного із учасників у справі стосовно предмета спору. 
У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 23.10.2018 у справі №   910/20154/16, від якої Суд не вважає необхідним відступати.
8.15.          З огляду на наведений висновок визначення судом учасників спору та їх процесуальний статус у цій справі обумовлює не тільки всебічність дослідження обставин справи, можливість та правильність вирішення судом спору по суті заявлених вимог, а й законність відповідного судового рішення, зокрема і у разі заявлення у справі про позовну давність (що мало місце у цій справі), про що Суд окремо зазначає таке.
За змістом норм частин третьої та четвертої статті 267 ЦК   України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення, а за відсутності цієї заяви сторони у спорі суд не застосовує позовної давності. 
Правило цих норм передбачає, що суб`єктом звернення із заявою про застосування позовної давності є виключно сторона у спорі (належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача), яка, однак, не є тотожною стороні у судовому процесі. 
При цьому, Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в пунктах 98-99 постанови від 05.03.2020 у справі № 14/325"б", з посиланням на правову позицію Верховного Суду України у постанові від 12.03.2017 у справі № 6-3063цс16, від якої не вбачається підстав для відступу, та на сталу правову позицію Великої Палати Верховного Суду в питані суб`єкта звернення із заявою про застосування позовної давності права, викладену у постановах від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 138-140), від 29.05.2019 у справі №   367/2022/15-ц, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) та від 09.02.2021 у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46 цс 20).
8.16.          Натомість суди наведеного не врахували:
- не виконавши визначеного законом обов`язку (пункт 8.13) щодо встановлення належного процесуального статусу як сторін, так і інших учасників у спорі, які були залучені з ухваленням відповідного судового рішення (пункт 1.2, 1.4);
- допустивши до участі у справі особу - АТ   "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", без вчинення відповідної процесуальної дії - винесення ухвали;
- не залучивши до участі у справі особу, участь якої як сторони цієї категорії спорів у межах справи про банкрутства є обов`язковим (8.10), а саме - особи, за участі якої укладено оспорювану Біржову угоду - зокрема правонаступника Товарної біржі "Західно-Українська біржа нерухомості" - Товарної біржі "Українська, попри встановлені у цій справі відповідні обставини щодо цих осіб (пункти 3.8, 3.10);
- не надавши відповідну оцінку суб`єктам (їх процесуальному статусу як у справі, так і щодо предмета спору, відповідним процесуальним правам та обов`язкам), які заявили про застосування у спірних правовідносинах позовної давності (пункти 1.5-1.6);
що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для вирішення справи, - щодо належного процесуального статусу кожного із учасників провадження у цій справі (щодо належних відповідачів у цій справі, та щодо права осіб, які заявили про позовну давність у спірних правовідносинах (пункти 1.5, 1.6), подавати таку заяву), а справу розглянуто по суті заявлених вимог без дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин щодо процесуального статусу кожного із учасників провадження у цій справі, щодо прав кожного із учасників у цій справі стосовно предмета спору, щодо процесуальних прав подавати докази у справі і заявляти відповідні клопотання, щодо застосування позовної давності у спірних правовідносинах. 
Дійшовши цього висновку, Суд погоджується із аналогічними аргументами скаржника (пункти 5.1, 5.5) у відповідній частині.
8.17.          Крім цього, суди, визнавши обґрунтованим право Прокурора звернутись у спірних правовідносинах в інтересах держави в особі Позивача, формулюючи при вирішенні спору висновок про відсутність пропуску позовної давності у спірних правовідносинах за вимогами Прокурора, та надаючи оцінку відповідним обставинам справи, між тим припустились порушення та неправильно застосували норми матеріального права, що призвело до передчасного та помилкового висновку в цій частині, з огляду на таке.
8.18.          Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац 1 частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").
За положеннями частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
8.19.          Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК   України).
На правовідносини за позовом держави та територіальних громад (в особі органів державної влади та місцевого самоврядування відповідно) поширюється загальна позовна давність.
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Норми закону про початок перебігу позовної давності, встановлені для особи, права або інтереси якої порушено, поширюються й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.
8.20.          Отже, якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Водночас, позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені.
Крім цього слід враховувати, що зміна правовідносин, які стали остаточними внаслідок спливу позовної давності або мали би стати остаточними, якби позовна давність була застосована без дискримінації на користь держави, є несумісною з принципом правової визначеності.
У наведених висновках Суд звертається до правової позиції Великої палати Верховного Суду, що сформульована в постанові від 17.10.2018 у справі №   362/44/17 (Провадження № 14-183цс18).
8.21.          Однак, суди наведеного не врахували та, встановивши, що відчужений за оспорюваною угодою Газопровід має дві складові, на одну з яких, як за твердженням Прокурора, так і згідно з встановленими на підставі доказів у справі обставинами справи, поширюється право державної власності (пункти 3.13-3.15, 3.18, 3.19), між тим не надали оцінки відповідним обставинам та поданим у справі доказам щодо правового режиму складових Газопроводу, зокрема, в контексті права Прокурора звернутись у спірних правовідносинах в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, а не в особі відповідного державного органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - а саме розпоряджатись відповідною ("державною") частиною Газопроводу, а також в контексті правил обчислення позовної давності у спірних правовідносинах, не надавши при цьому оцінки доказам у справі, а саме ухвалі від 11.12.2003 у справі № 1/704-5/205 про припинення за заявою прокурора провадження у справі за вимогами прокурора про визнання недійсною Біржової угоди (пункт 3.22), зокрема і щодо суб`єктного складу учасників у справі № 1/704-5/205, і щодо підстав як для позовних вимог у вказаній справі, так і підстав для звернення прокурора у справі №   1/704-5/205 у співставленні з правом та підставами Прокурора для звернення із вимогами у цій справі.
Дійшовши цього висновку, Суд погоджується із аналогічними аргументами скаржника (пункти 5.3, 5.10, 5.11) у відповідній частині.
8.22.          Водночас, Суд відхиляє аргументи скаржника (пункти 5.7, 5.8, 5.9), у яких він заперечує встановлені судами на підставі доказів у справі обставини та законність посилання судів на докази у справі, оскільки ці аргументи викладені без врахування меж розгляду справи судом касаційної інстанції та з порушенням відповідних норм - частини другої статті 300 ГПК   України, відповідно до якої суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
У зв`язку з цим Суд погоджується із аналогічними аргументами Прокурора у відзиві на касаційну скаргу (пункт 6.1). 
8.23.          Крім цього, Суд не бере до уваги аргументи скаржника (пункт 5.4) про неврахування судами при ухваленні оскаржуваних рішень висновків в постановах Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18, від 21.05.2020 у справі № 920/551/19 щодо застосування статті 16 ЦК України через обрання Прокурором у спірних правовідносинах неналежного способу захисту порушеного права, що є неефективним та не призводить до відновлення прав Позивача, через передчасність цих аргументів з огляду  висновок про порушенням судами при ухваленні оскаржуваних рішень положень щодо визначення складу учасників спору за вимогами Прокурора та їх процесуального статусу (пункт 8.15).
8.24.          Пунктом 8 частини першої статті 310 ГПК України передбачено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього кодексу.
Частиною четвертою статті 310 ГПК України передбачено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. 
8.25.          Враховуючи викладене, визначені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, обґрунтованість заявлених ТОВ "Спектргаз" підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 287 цього кодексу, та з урахуванням положень пункту 2 частини першої статті 308, пункту 8 частини першої, частини четвертої статті 310 ГПК   України, Суд доходить висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
8.26.          Дійшовши висновку про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, судові витрати у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектргаз" задовольнити частково.
2.          Постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 та рішення Господарського суду Львівської області від 19.05.2020 у справі №   2/264 скасувати.
3.          Справу №   2/264 в скасованій частині направити на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Васьковський
Судді                                                                                          В.В. Білоус 
                                                                                          В.Я. Погребняк