ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1768/21 Справа № 192/1392/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 грудня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Юрочкіна Юрія Валерійовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
       за участю:
       особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 ,
       адвоката — Юрочкіна Ю.В.

В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один ) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень на користь держави.
       Судом першої інстанції встановлено, що 14 липня 2021 року о 11 год. 05 хв. на 440 км, а/ш Н-08, ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ-2108, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини роту, пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу на факт вживання алкогольних напоїв за допомогою алкотестеру Драгер або встановленому порядку (лікарня) на факт вживання алкогольних напоїв категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Юрочкін Ю.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
       Вважає постанову необгрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. 
       Вважає, що суд першої інстанції не дослідив всіх обставин справи та виніс передчасне рішення.
       Зазначає, що згідно з відеозапису ОСОБА_1 лише відмовився від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я. Суд першої інстанції не врахував пояснення ОСОБА_1 , який пояснив поліцейським, що не вживав алкогольні напої, наполягав на проходження огляду за допомогою “Драгер” на місці зупинки.
       Вказує, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. 
       Суд першої інстанції не допитав свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . 
       Крім того зазначив, що в матеріалах справи відсутній повний відеозапис подій 14 липня 2021 року. 
       
       В судовому засіданні ОСОБА_1 , адвокат Юрочкін Ю.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав викладених в ній. 
       Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , та його адвоката, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції прийшов наступних висновків. 
       Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах апеляційної скарги стосовно обставин, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, як зазначено в ст. 294 КУпАП.
       Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Вказані вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , в повній мірі не дотримані.
       Так, дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, та не надав належної оцінки доказам, що потягло за собою передчасний висновок про те, що ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.        
       Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
       Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
       Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
       Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, ґрунтуються на даних протоколу про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях свідків. У судовому засіданні суду першої інстанції свідки допитані не були. 
Посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР України та, відповідно, вину у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв`язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
       Так, суд першої інстанції формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення та наявний в матеріалах справи відеозапис. 
       Відповідно до рапорту інспектора СРПП ДРУП №1 лейтенанта поліції Снісар О.В. від 14.07.2021 року, під час несення служби 14 липня 2021 року на 440 км а/д Н-08 разом з поліцейським ст. Сержантом поліції Борощук А.В. о 11-05 годині був зупинений автомобіль ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 за порушення ПДР, під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота). Водієві на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано пройти огляд за допомогою алкотестеру Драгер, або у встановленому порядку в лікарні, на що останній відмовився в присутності двох свідків. Водій був відсторонений від керування транспортного засобу. 
       В суді апеляційної інстанції було переглянуто наявний в матеріалах справи відеозапис, відповідно до якого зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі в присутності двох свідків. Відеозапис ведеться в приміщення стаціонарного поста поліції. Разом з тим, вказаний відеозапис не містить моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , момент запрошення свідків, а також момент спілкування працівників поліції та водія ОСОБА_1 .
       Відповідно до положень п.1.3, п. 3.3 розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 р. №100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».
       Як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 для повного та об`єктивного розгляду вказаних матеріалів, не приєднали повний відеозапис з нагрудних бодікамер працівників поліції, подій, які мали місце 14.07.2021 р. за участі правопорушника ОСОБА_1 . 
       Відповідно до відповіді на адвокатський запит № 43.9-10398 від 05.11.2021 року, у зв`язку з закінченням строку зберігання та знищенням, надати фото та відео матеріали за 14.07.2021 року з 10-30 до 11-50 год. зі службової бодікамери №0000428 не можливо. Крім того, зазначено, що 14.07.2021 року на стаціонарному посту “Солонянський” розташованому на 440 км, а-д “Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя” знаходився технічний прилад — газоаналізатор Drager Alcotest 6810 №ARBH-0685.
       Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , пояснив, що 14.07.2021 року о 11 год. 05 хв. на 440 км, а/д Н-08, був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. В ході спілкування з працівниками поліції, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Зазначає, що відмовився від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, просив пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора “Драгер” на місці зупинки. Вказує, що поліцейські не врахували його пояснення про те, що він не вживав спиртні напої. Зазначив, що не був відсторонений від керування транспортного засобу. 
       Дніпровським апеляційним судом на адресу свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 направлялись судові повістки про виклик до судового засідання, останні не з`явились, надали письмові пояснення, викладені власноруч та завірені адвокатом. 
       Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_3 , 14.07.2021 року остання направлялась разом із своїм чоловіком ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ2107, коли були зупинені працівниками поліції та запрошені в якості свідків. Працівники поліції пояснили, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, та в ході спілкування з останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Працівники поліції попросили їх підписати документи, про те, що водій ОСОБА_1 відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння. Зазначила, що в їх присутності водієві не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою “Драгеру” або у медичному закладі. Водій був адекватний та тверезий, не мав ознаків алкогольного сп`яніння. Після підписання документів, водій сів за кермо свого автомобіля та поїхав.
       Аналогічні пояснення надав ОСОБА_2 .
       Доводи апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_1 з приводу безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні апеляційного суду доказами, яким суд першої не надав належної та об`єктивної оцінки. 
       Пояснення ОСОБА_1 підтверджується дослідженим у судовому засіданні письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , відеозаписом подій з нагрудної відеокамери поліцейського. 
       Згідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
       Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту,         а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
       Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
       Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
       Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
       Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.
       Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
       Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу адвоката Юрочкіна Юрія Валерійовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити. 
       Постанову Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2021 року, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП, - скасувати.
       Прийняти нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу даного адміністративного правопорушення.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко