ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/18620/20                                                         Суддя суду 1 інстанції: Колесник С.А.
Провадження № 33/818/513/21
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року                                                м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 19.11.2020, -
в с т а н о в и в:
Цією постановою 
ОСОБА_2 , 1970 року народження, 

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.12 ст. 154 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 68 (шістдесят вісім) грн. з конфіскацією тварини – (собаки-вівчарки). 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.
З матеріалів справи вбачається, що 10.09.2020 о 08 год. 30 хв. ОСОБА_2 не вжив заходів щодо забезпечення безпечного утримання домашньої тварини, в результаті чого ОСОБА_1 заподіяні тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову, ухвалити нову, якою закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційну скаргу обґрунтовує не відповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
ОСОБА_2 справи належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не з`явився, що в силу вимог ст. 294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.
Заслухавши думку ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Виносячи постанову суд першої інстанції дотримався вищенаведених норм.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 статті 154 КУпАП дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених ч. 1 ст. 154 КУпАП - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.
Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 311854 від 15.09.2020; довідкою дільничого офіцеру поліції сектору превенції патрульної поліції Київського ВП ГУ НП в Харківській області Любота А.В. від 15.09.2020; заявою та письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 від 10.09.2020; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10.09.2020; висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи № 1035-2020 від 10.09.2020; рапортом заступника начальника СП ПП Київського ВП ГУ НП в Харківській області Коновалова А.
Також варто зауважити, що обов`язкове страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, проводять з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну третіх осіб.
Власником собаки визнають юридичну чи фізичну особу, яка здійснює догляд за собакою, що належить їй на правах власності або на інших підставах, які не суперечать законодавству
Суб`єктами обов`язкового страхування є страхувальники, страховики і треті особи.
Страхувальниками є дієздатні громадяни та юридичні особи (крім підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань, органів внутрішніх справ, прокуратури, суду та інших державних органів, які утримують собак для виконання службових обов`язків), які на законних підставах є власниками собак.
Відшкодуванню підлягає пряма шкода, заподіяна третій особі внаслідок агресивної та/або непередбачуваної дії собаки, якщо має місце причинний зв`язок між цією дією собаки і заподіяною нею шкодою.
Власники собак, породи яких зазначені у переліку порід собак, відповідальність власників яких підлягає обов`язковому страхуванню за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, до або під час реєстрації, перереєстрації повинні в установленому порядку укласти договір обов`язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам.
Відповідно до Порядку і правилам проведення обов`язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2002 року N 944, до переліку порід собак, відповідальність власників яких підлягає обов`язковому страхуванню за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, зокрема входить вівчарка середньоазіатська (алабай, вовкодав середньоазіатський).
Матеріали справи не містять відомостей стосовно страхування відповідальності ОСОБА_2 , як власника собак.
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП. Так, з постанови суду вбачається, що судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та конфіскації тварини, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 154 КУпАП. 
Таким чином, суд першої інстанції не порушив вимог ст. ст. 279, 280, 213, 221 КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.
За таких обставин суд першої інстанції розглядав справу в межах зібраних матеріалів справи.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду першої інстанції належним чином обґрунтованою та мотивованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Харкова від 19.11.2020 щодо притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                                        М.Є. Савенко