01.11.21
22-ц/812/1753/21
Єдиний унікальний номер судової справи: 2-2555/2010 
Номер провадження 22-ц/812/1753/21 Доповідач апеляційного суду Самчишина Н.В.

Постанова
іменем України

01 листопада 2021 року м. Миколаїв                Справа №2-2555/2010
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Самчишиної Н.В.,
суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання – Горенко Ю.В., 
без участі учасників справи належним чином повідомлених про день, час і місце судового засідання,
переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником – адвокатом Дідух Крістіною Олегівною, ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2020 року, постановлену під головуванням судді Селіщевої Л.І., у приміщенні цього суду, у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

13 грудня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (далі – ТОВ «Вердикт Капітал» або Товариство) звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. 
В обґрунтування заяви зазначало, що у Інгульському відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 40683505, відкрите на підставі виконавчого листа №2-2555/2010, що видав Корабельний районний суд м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором №11344892000.
08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.
09 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №951/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а Товариство набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №11344892000.
За таких обставин, Товариство просило замінити у виконавчому провадженні стягувача ПАТ «Укрсиббанк» на правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» щодо стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 .
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2020 року заяву задоволено. 
Замінено вибулого стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні № 40683505, що відкрите на підставі виконавчого листа № 2-2555/2010 від 16 березня 2011 року, який видав Корабельний районний суд м. Миколаєва.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Вердикт Капітал» за договором купівлі-продажу майнових прав №951/К від 09 листопада 2018 року набуло права вимоги до боржника, що належали первісному кредитору ПАТ «Укрсиббанк».
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Дідух К.О., посилаючись на незаконність і необґрунтованість ухвали, просила її скасувати та закрити провадження у справі.
ОСОБА_1 посилалася на те, що судом розглянуто справу за її відсутності та вона не була належним чином повідомлена про дату, час і місце засідання суду.
Зазначала, що заявник раніше, 22 жовтня 2019 року, звертався із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. 
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2019 року було задоволено заяву ТОВ «Вердикт Капітал» та замінено сторону виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-2556/2010 від 08 лютого 2011 року, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва за позовом ПАТ «Укрсиббанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №11344892000. 
Боржник вказувала, що на дату постановлення оскаржуваної ухвали від 24 грудня 2020 року набрала законної сили ухвала суду з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою за п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закриття провадження у справі.
Крім того, ОСОБА_1 зазначала, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у справі №2-2555/2010 згідно із заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2010 року ухвалено стягнути в ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за договором овердрафту №101 від 15 березня 2007 року, а не за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11344892000 від 12 травня 2008 року. 
Відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не подали.
ОСОБА_1 направлялося повідомлення про дату, час і місце розгляду справи за повідомленою нею абонентською скринькою, яке було отримано її представником ОСОБА_2 (а.с. 116-117), іншу адресу ОСОБА_1 не повідомляла, отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України вона є належно повідомленою про розгляд справи. 
26 жовтня 2021 року на офіційну електрону адресу апеляційного суду надійшов документ заява про відкладення розгляду справи від відправника за електронною адресою зазначеною ОСОБА_2 , через знаходження у відпустці. При перевірці цього документу було складено довідку від 26 жовтня 2021 року та виявлено, що кваліфікований електронний підпис відсутній. Доказів вказаного до заяви додано не було.
Колегія суддів відмовила у задоволенні вказаного клопотання.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, за вказаних обставин неявка боржника у судове засідання при належному її повідомленні про дату, час і місце розгляду справи та відсутності належного підтвердження поважності неявки до суду апеляційної інстанції, є підставою для розгляду справи за її відсутності, а також відсутності інших учасників справи, які також належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, а також матеріали цивільних справ №2-2555/2010 та №2-5556/2010, виконавчого провадження №2044/7 які витребувані апеляційним судом, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2010 року у цивільній справі № 2-2555/2010 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором овердрафту у сумі 258 577 грн. 85 коп., що еквівалентно 32 628,12 доларів США, а також 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (справа №2-2555/2010 а.с. 37). 
08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого Банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги Банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому цим договором.
09 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №951/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а Товариство набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту. У п. 94 додатку №1 до цього договору зазначено, що Товариство набуває право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу з додатками №11344892000 від 12 травня 2008 року.
Як вбачається з матеріалів справи № 2-2556/2010 заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором №111344892000 від 12 травня 2008 року у сумі 12 026,06 доларів США, еквівалент в національній валюті 95 322,16 грн., а також 953, 22 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ.
Ухвалою того ж суду від 24 жовтня 2019 року за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» замінено сторону виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2556 від 08 лютого 2011 року, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення за кредитним договором №11344892000 заборгованості в розмірі 12 026,06 доларів США, еквівалент в національній валюті 95 322,16 грн., а також 953,22 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ – вибулого стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал». 
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. 
Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач обґрунтовує свої вимоги.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
Порівнюючи зміст заяви ТОВ «Вердикт Капітал», поданій у цій справі, зі змістом заяви ТОВ «Вердикт Капітал» від 22 жовтня 2019 року у справі № 2-2556/2010 про заміну сторони виконавчого провадження, слід дійти висновку, що підстави звернення, тобто обставини, які викладені в них для обґрунтування вимог, не співпадають, оскільки в зазначених заявах мова йде про заміну стягувача у різних виконавчих провадженнях (№40683505 та №25643956), відкритих за різними виконавчими листами на виконання різних судових рішень, боржником за якими є ОСОБА_1 .
Отже, підстави звернення за заявою ТОВ «Вердикт капітал» не є ідентичними з підставами, викладеними в заяві Товариства від 22 жовтня 2019 року, за результатами розгляду якої судом була винесена ухвала від 24 жовтня 2019 року.
За такого відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги про закриття провадження у справі.
Між тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо недоведеності заявником набуття права вимоги за кредитним договором з наступних підстав.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
       Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. 
Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.
       Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою, сьомою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ТОВ «Вердикт Капітал» просило замінити у виконавчому провадженні №40683505, що відкрите на підставі виконавчого листа №2-2555/2010 від 16 березня 2011 року, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва, вибулого стягувача - ПАТ «Укрсиббанк на ТОВ «Вердикт Капітал». 
На підтвердження доводів про набуття права вимоги до боржника ОСОБА_1 . Товариство посилалось на договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», а також договір купівлі-продажу майнових прав №951/К від 09 листопада 2018 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством.
Зі змісту договору №951/К від 09 листопада 2018 року вбачається, що продавець (ПАТ «Дельта Банк») передає у власність покупцеві (ТОВ «Вердикт Капітал»), а покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають, зокрема, права вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах, наведених у додатку №1,2 до цього договору. 
Пунктом 94 додатку №1 до цього договору передбачено, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуває право вимоги відносно боржника ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу з додатками №11344892000 від 12 травня 2008 року.
Як вбачається зі змісту заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2010 року, ухваленого у справі №2-2555/2010, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором овердрафту у сумі 258 577 грн. 85 коп., що еквівалентно 32 628,12 доларів США, а також 1 700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (цивільна справа №2-2555/2010 а.с 37). 
Доказів того, що до заявника перейшло право вимоги до боржника за договором овердрафту №101 від 15 березня 2007 року, який укладено між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , ТОВ «Вердикт Капітал» не надало та матеріали справи такого не містять.
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження.
За приписами ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Більш того, обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилалася на те, що судом розглянуто справу за її відсутності та вона не була належним чином повідомлена про дату, час і місце засідання суду, що відповідно до приписів пункту 3 частини другої статті 376 ЦПК Украйни є порушенням норм процесуального права та є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення.
Враховуючи викладене,апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду про заміну сторони виконавчого провадження, як постановлена із неправильним застосуванням норма матеріального права та порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником – адвокатом Дідух Крістіною Олегівною, задовольнити частково.
Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну вибулого стягувача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на правонаступника – Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні № 40683505, боржник ОСОБА_1 , що відкрите на підставі виконавчого листа № 2-2555/2010 від 16 березня 2011 року, який видав Корабельний районний суд м. Миколаєва. 
Стягнути зТовариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 454 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту. 
Головуючий                Н.В. Самчишина

Судді:                П.П. Лисенко

                                                                       Т .В. Серебрякова 

Повний текст постанови складено 02 листопада 2021 року.