П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/3476/21	
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Косцової І.П.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з вимогами визнати протиправною бездіяльність, що полягає в незакінченні виконавчого провадження №63555101 на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підставою для відкриття виконавчого провадження є винесена податкова вимога, яка скасована в порядку адміністративного оскарження. Крім того, висновки щодо скасування вимоги підтверджені рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду у справі №400/5286/20. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позовних вимог – відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що податкова вимога Головного управління ДПС у Миколаївській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-69666-17 від 19.02.2020 року на суму 29 293,44 грн. є чинною, тому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
В обґрунтування своїх доводів апелянт визначає, що оскаржувана вимога скасована через недотримання строку її розгляду.
Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти її задоволення та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДПС у Миколаївській області винесло вимогу від 19.02.2020 р. № Ф-69666-17У про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) на суму 29 293,44 грн. 
10.11.2020 року старшим державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №63555101 з примусового виконання вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області про сплату боргу (недоїмки) від 19.02.2020 р. № Ф-69666-17У на суму 29 293,44 грн. (а. с. 4).
Вважаючи, що наявні підстави для закінчення виконавчого провадження, а відповідач утримується від таких дій, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.
Відповідно до ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Статтею 39 Закону №1404-VІІІ встановлено виключний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, підставою для закриття виконавчого провадження №63555101 на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону №1404-VІІІ має бути скасування вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області про сплату боргу( недоїмки) № Ф-69666-17 від 19.02.2020 року на суму 29 293,44 грн. у адміністративному чи судовому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, вимогу від 19.02.2020 року №Ф-69666-17У позивач оскаржував в адміністративному порядку. Рішенням Державної податкової служби України від 31.03.2020 р. вимогу залишено без змін (а. с. 12-13).
В подальшому позивач звернувся до суду з позовом про визнання вимоги протиправною та рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року у справі №400/1563/20, яке набрало законної сили 07.08.2020 року, у задоволенні позову було відмовлено (а.с. 46).
Крім того, позивачем оскаржено до суду дії Головного управління ДПС у Миколаївській області щодо звернення до державної виконавчої служби для стягнення в примусовому порядку коштів з вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-69666-17 від 19.02.2020 на суму 29293,44 грн. У вказаному позові заявлена вимога про визнання виконавчого документу  таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі №400/5286/20, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Таким чином, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-69666-17 від 19.02.2020 на суму 29 293,44грн. є чинною, тому у відповідача відсутні підстави для закриття виконавчого провадження №63555101 на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону №1404-VІІІ.
З урахуванням викладеного судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги позивача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст.  308,  311,  315,  316,  321, 322,  325,  328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.   Скрипченко В.О.