КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року  місто Київ.
Справа 753/4690/21
Апеляційне провадження № 22-ц/824/11673/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                Желепи О.В.,
суддів:                                          Кравець В.А., Мазурик О.Ф. 
секретар судового засідання      Міщенко Н.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року (у складі судді Мицик Ю.С.,  інформація щодо дати складання повного тексту відсутня)
у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльність Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії,-
 
в с т а н о в и в :
 
У березні 2021 ОСОБА_1 (скаржник) звернувся до суду з вище вказаною скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі начальника відділу, яка полягає у не знятті арешту з належного на праві власності ОСОБА_1 транспортного засобу «Lancia DeltaIntegrate» 2.0 i.e. д.н.з. НОМЕР_1 , 1991 року випуску, шасі №  НОМЕР_2 , що накладений на підставі постанови №399/37 від 08.04.2010 року винесеної ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва на підставі виконавчого листа №2-278, виданого 05.10.2009 на підставі рішення Дарницького районного суду (ВП № 15395826) та постанови № 993/37 від 21.10.2009 ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва на підставі виконавчого листа № 2-278 виданого 05.10.2009 на підставі рішення Дарницького районного суду (ВП № 15394639); зобов`язати Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі начальника відділу зняти арешт з належного на праві власності ОСОБА_1 транспортний засіб «Lancia DeltaIntegrate» 2.0 i.e. д.н.з. НОМЕР_1 , 1991 року випуску, шасі №  НОМЕР_2 , накладений на підставі постанови №399/37 від 08.04.2010 року винесеної ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва на підставі виконавчого листа № 2-278 виданого 05.10.2009 на підставі рішення Дарницького районного суду (ВП №15395826) та постанови № 993/37 від 21.10.2009 ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва на підставі виконавчого листа №2-278 виданого 05.10.2009 на підставі рішення Дарницького районного суду (ВП № 15394639).
В обгрунтування скарги, ОСОБА_1 посилається на наступні обставини.
Дарницьким районним судом м. Києва було винесено рішення про поділ майна подружжя та визнання особистої власності на майно. Відповідно до рішення суду, за ОСОБА_1 було визнано право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . Залишено у власності ОСОБА_1 автомобіль «Lancia Delta Integrate» 2.0 i.e. д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 12307 грн. 71 коп. Зобов`язано ОСОБА_1 сплатити ОСОБА_2 вартість Ѕ частини автомобіля в розмірі 6 153 грн. 86 коп. Зобов`язано ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 собаку породи йоркширський тер`єр Ядвігу Кинг Сілвер , 02.08.2004 р.н. та приплід (цуценя) 04.07.2007 р.н ; зобов`язано ОСОБА_1 сплатити ОСОБА_2 вартість Ѕ приплоду в розмірі 3500 грн., а у разі відсутності такого майна в натурі стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 його вартість 8500 грн. Залишити у власності ОСОБА_2 собаку породи йоркширський тер`єр Наомі Кристал Кренберн , 19.06.2006 р.н. вартістю 5000 грн.
Також, задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 Ѕ частини вартості автомобіля «Мазда-3» д.н.з. НОМЕР_3 в розмірі 48 510 грн.
05.10.2009 на підставі вказаного рішення суду видано виконавчі листи та відкрито виконавчі провадження № 15395826 та № 15394639. В рамках виконавчого провадження на транспортний засіб ОСОБА_1 було накладено арешт. 08.04.2015 державним виконавцем було винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».
23.01.2021 ОСОБА_1 з метою реалізації свого права, хотів здійснити перереєстрацію належного йому транспортного засобу, проте здійснити такі дії скаржник не зміг, оскільки на належний йому транспортний засіб накладено арешт.
В лютому скаржник звернувся з заявою до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про накладення арешту, проте останньому було відмовлено у вчиненні такої дії, оскільки виконавче провадження знищено за строком давності і роз`яснено, що арешт може бути знятий за рішенням суду.
Ухвалою  Дарницького районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Визнано неправомірною бездіяльність Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі начальника відділу, яка полягає у незнятті арешту з належного на праві власності ОСОБА_1 транспортного засобу «Lancia Delta Integrate» 2.0 i.e. д.н.з. НОМЕР_1 , 1991 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , що накладений на підставі постанови № 399/37 від 08.04.2010 року винесеної ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва в рамках виконавчого провадження № 15395826 та постанови № 993/37 від 21.10.2009 року винесеної ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва в рамках виконавчого провадження № 15394639.
Зобов`язано Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі начальника відділу зняти арешт з належного на праві власності ОСОБА_1 транспортного засобу «Lancia Delta Integrate» 2.0 i.e. д.н.з. НОМЕР_1 , 1991 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , накладеного на підставі постанови № 399/37 від 08.04.2010 року винесеної ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва в рамках виконавчого провадження № 15395826 та постанови № 993/37 від 21.10.2009 року винесеної ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва в рамках виконавчого провадження № 15394639.
 
Не погоджуючись з такою ухвалою, Святошинський РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) згідно поштової відмітки 10.06.2021  року звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову про відмову у задоволенні скарги в повному обсязі.
 
На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у начальника відділу відсутні правові підстави для зняття арешту з рухомого майна боржника, а саме транспортного засобу «LanciaDelta Integrate» 2.0 і.е, ДНЗ:   НОМЕР_4 , 1991 року випуску, шасі №  НОМЕР_2 . Відділ не наділений повноваженнями порушувати чинні закони України, та припиняти чинність арешту майна боржника, оскільки рішення суду боржником фактичного не виконане.
 
Вказує, що у даному випадку відсутня бездіяльність начальника відділу,яка полягає у не знятті арешту з належного на праві власності ОСОБА_1 транспортного засобу «Lancia Delta Integrate» 2.0 і.е, ДНЗ: НОМЕР_1 , 1991 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , що накладений на підставі постанови № 399/37 від 08.04.2010 винесеною ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва в рамках виконавчого провадження № 15395826 та постанови № 993/37 від 21.10.2009 винесеною ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва в рамках виконавчого провадження № 15394639.
 
30 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав письмові пояснення на апеляційну скаргу, обґрунтовані тим, що апеляційна скарга Святошинського РВДВС є необґрунтована так як виконавчі провадження в межах яких накладений арешт на транспортний засіб - знищені, виконавчі листи повернуто стягувачу,  повторно до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби не надходили, а тому начальник відділу зобов`язаний був скасувати зазначені арешти.
Звертає увагу на те, що відсутність відкритих виконавчих проваджень та знищення матеріалів виконавчогопровадження за терміном зберігання свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника.
В судовому засіданні 28 вересня 2021 року  представник Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)  апеляційну скаргу підтримала з підстав, наведених в ній та просила задовольнити.
В судовому засіданні 26 жовтня 2021 року  ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Відповідно до розписки державний виконавець Шуріна Д.І. повідомлена про розгляд справи ( а.с. 148).Поштове відправлення спрямоване ОСОБА_2 повернулось до апеляційного суду з відміткою про відсутність адресата за зазначеною адресою ( а.с. 153-154).
Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.
Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Судом встановлено, що 11.06.2009 Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено рішення у справі № 2-278/2009 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя та визнання права особистої власності на майно. Відповідно до рішення суду, за ОСОБА_1 було визнано право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . Залишено у власності ОСОБА_1 автомобіль «Lancia Delta Integrate» 2.0 i.e. д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 12307 грн. 71 коп. Зобов`язано ОСОБА_1 сплатити ОСОБА_2 вартість Ѕ частини автомобіля в розмірі 6153 грн. 86 коп. Зобов`язано ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 собаку породи йоркширський тер`єр Ядвігу Кинг Сілвер , 02.08.2004 р.н. та приплід (цуценя) 04.07.2007 р.н ; зобов`язано ОСОБА_1 сплатити ОСОБА_2 вартість Ѕ приплоду в розмірі 3500 грн., а у разі відсутності такого майна в натурі стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 його вартість 8500 грн. Залишено у власності ОСОБА_2 собаку породи йоркширський тер`єр Наомі Кристал Кренберн , 19.06.2006 р.н. вартістю 5000 грн. В решті позову відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 Ѕ частини вартості автомобіля «Мазда-3» д.н.з. НОМЕР_3 в розмірі 48 510 грн. В решті позову відмовлено (а.с. 7-10).
На виконання рішення суду 05.10.2009 Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчі листи № 2-278 та відкрито виконавчі провадження № 15395826 та № 15394639.
В рамках виконавчого провадження постановою ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва № 399/37 від 08.04.2010 в рамках виконавчого провадження № 15395826 та постановою № 993/37 від 21.10.2009 в рамках виконавчого провадження №15394639 на транспортний засіб ОСОБА_1 було накладено арешт (а.с. 12).
17.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про скасування наявних арештів на його майно, проте йому було надано відповідь, що арешт можливо зняти лише на підставі рішення суду (а.с.13-15).
Згідно копій листів від 23.02.2021 наданих Святошинським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження № 15395826 та № 15394639.
08.04.2015 державним виконавцем було винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавче провадження завершено та за закінченням терміну зберігання знищено.
Постановляючи ухвалу про задоволення скарги  ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем після повернення виконавчого документа стягувачу та завершення виконавчого провадження, арешти накладені на транспортний засіб ОСОБА_1 не скасовано, а також те, що відкриті виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 відсутні.
Проте, з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Серед основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення ( ст.18 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності з 5 жовтня 2016 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені права та обов`язки державного виконавця, зокрема, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження № 15395826 та 15394639 з примусового виконання:
виконавчий лист Дарницького районного суду м. Києва № 2-278 виданий 05.10.2009 про зобов`язання ОСОБА_1 сплатити ОСОБА_2 вартість 1/2 частини автомобіля Lancia Delta Inegrale 2.0 i.e., ДНЗ:     НОМЕР_4 , 1991 року випуску в сумі 6153,86 грн. (ВП № 15395826);
виконавчий лист Дарницького районного суду м. Києва № 2-278 виданий 05.10.2009 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ОСОБА_2 в розмірі 48510,00 грн. (ВП № 15394639).
 
З метою фактичного виконання рішення суду державним виконавцем в межах вищевказаних виконавчих проваджень було накладено арешт на майно боржника, а саме транспортний засіб «Lancia Delta Integrate» 2.0 і.е, ДНЗ: НОМЕР_1 , 1991 року випуску, шасі №   НОМЕР_5 .
 
Виконавчі провадження № 15395826 та № 15394639 по виконанню вищезазначених виконавчих документів були завершено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ « Про виконавче провадження» Виконавчий документ,  на підставі якого відкрито виконавче  провадження, за яким  виконання  не  здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію  та  проведення  виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи  на  попередження державного  виконавця про повернення  йому виконавчого документа; 
 
Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час) визначено наслідки завершення виконавчого провадження та чітко зазначено випадки у яких знімається арешт з майна боржника.
 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що скаржником не оскаржено дії виконавця, який 08.04.2015 повертав виконавчі листи , а оскаржені дії начальника відділу, щодо не зняття арешту в 2021 році, за заявою скаржника, поданою в 2021 році. 
 
Відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» від 07.06.2017 року №1829/5 зі змінами, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. На підставі вищевикладеного надати інформації щодо ходу направлення кореспонденції в рамках даних виконавчих проваджень не являється можливим, у зв`язку із закінченням терміну зберігання документів, які можуть містити такі відомості.
 
Варто зазначити що , окрім вищевказаних проваджень, на виконанні перебувало виконавче провадження № 18996413,яке боржником виконане фактично 03.03.2021 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти для погашення боргу перед ОСОБА_2 з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.
03.03.2021 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого  провадження згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження.
 
Відповідно до ст. 129 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
 
17.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до відділу із заявою про надання інформації стосовно виконавчих проваджень, які перебували на виконанні та про припинення арешту майна боржника.
 
23.02.2021 державним виконавцем надано відповідь на звернення щодо зняття арешту з  майна, а також роз`яснено про можливість сплати коштів на депозитний рахунок відділу або надання підтвердження сплату заборгованості напряму стягувачу.
 
Також ОСОБА_1 було роз`яснено, що відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»,  в редакції закону, яка діяла на час звернення ОСОБА_1 з заявою про зняття арешту, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Боржник ні до виконавчої служби ні до апеляційного суду не надав доказів на підтвердження виконання виконавчих проваджень, в яких був накладений арешт, бездіяльність щодо не зняття якого суд визнав неправомірною. Також не надав доказів сплати кошти на депозитний рахунок виконавчої служби.
 
Враховуючи вищевикладене, а також не доведення боржником  обставин, які можуть бути правовою підставою для зняття арешту з майна, у начальника відділу були  відсутні правові підстави для зняття арешту з рухомого майна боржника, а саме транспортного засобу «Lancia Delta Integrate» 2.0 і.е, ДНЗ: НОМЕР_4 , 1991 року випуску, шасі №   НОМЕР_2 . Тому у даному випадку відсутня бездіяльність начальника відділу, яка полягає у не знятті арешту з належного на праві власності ОСОБА_1 транспортного засобу «Lancia Delta Integrate» 2.0 і.е, ДНЗ: НОМЕР_1 , 1991 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , що накладений на підставі постанови № 399/37 від 08.04.2010 винесеною ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва в рамках виконавчого провадження № 15395826 та постанови № 993/37 від 21.10.2009 винесеною ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва в рамках виконавчого провадження № 15394639.
 
Разом з тим, апеляційний суд роз`яснює, що скаржник не позбавлений права оскаржувати дії виконавця, щодо не зняття арешту під час повернення виконавчих документів в квітні 2015 року, якщо доведе, що про існування таких постанов довідався в 2021 році і наявні інші поважні причини для пропуску строку для оскарження таких дій.
 
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
 Оскільки суд першої інстанції не повно встановив усі фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення скарги,  вважав доведеними ті обставини, які не підтверджені належними доказами, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам , ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
У задоволенні скарги  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльності Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі начальника вказаного відділу, що полягає у не знятті арешту з належного скаржнику автомобіля та зобов`язання вчинити дії,  -  відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ( за адресою: 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9 ) судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 454 грн. 00 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена  до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови  складено 28 жовтня 2021 року.
Головуючий суддя:                                            О.В. Желепа

Судді :                                                                   В.А.Кравець

                                                                              О.Ф. Мазурик