П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/1645/21	
Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.
          
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В., 
                                                    Яковлєва О.В.                            
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2021р. ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д., третя особа: ТОВ "Вердикт Капітал", в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2021р., виконавче провадження № 64454135, що винесена приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" залишку заборгованості 72 639,01грн..
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 5.04.2011р. на підставі виконавчого листа від 8.02.2011р. відкрито виконавче провадження №64454135. Цей виконавчий лист має відмітки про закінчення виконавчого провадження 29.03.2013р., що зроблені старшим державним виконавцем Заводського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Буділовською О.О.
В подальшому, 10.02.2021р. постановою Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. відкрито виконавче провадження за №64454135 за вищезазначеним виконавчим листом.
Позивачка вважає, що з дати закриття виконавчого провадження, а саме з 29.10.2013р., за виконавчим листом, виданим 8.02.2011р., та до дати відкриття виконавчого провадження №64454135 минуло більш ніж 3 роки (7 років 3 місяці 17 днів), а тому у відповідача не було правових підстав для відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом від 8.02.2011р., через сплив строку.
Посилаючись на вказане просила позов задовольнити. 
          Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
          В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
          Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. 
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що у період з 5.04.2011р. по 8.12.2020р. строк пред`явлення виконавчого документа від  8.02.2011р. було призупинено, а тому приватний виконавець діяв в межах та на підставі норм чинного законодавства, оскільки виконавчий документ пред`явлено в межах 3-річного строку. 
Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, перевірки доказів, у зв`язку чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає нову постанову, з наступних підстав. 
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що заочним рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 28.10.2010р. по справі №2-2556/2010 задоволено позов ПАТ "УкрСиббанк" та стягнуто з позивача на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором №11344892000 у розмірі 12 026,06дол. США, еквівалент в національній валюті якого дорівнює 95 322,16грн., а також 953,22грн. судового збору та 120грн. витрат на ІТЗ. Всього на загальну суму 96 395,38грн. Рішення набрало законної сили 9.11.2010р..
8.02.2011р. Корабельним районним судом м.Миколаєва видано виконавчий лист у справі №2-2556/2010, із зазначенням строку пред`явлення його до виконання  28.10.2013р..
5.04.2011р. Постановою старшого державного виконавця Корабельного відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції на підставі вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження №25643956.
В ході виконавчого провадження №25643956 реалізовано належний позивачці транспортний засіб за ціною 32 000грн., що підтверджується протоколом №14-0218/12-9  проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна належного ОСОБА_1 
29.03.2013р. постановою старшого державного виконавця Корабельного відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції виконавче провадження закінчено на підставі п.10. ч.1  ст.49 ЗУ "Про виконавче провадження"  (направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби), у зв`язку з тим, що боржник зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
В подальшому, ухвалою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 24.10.2019р. по справі №2-2556/2010 замінено сторону виконавчого провадження з виконання виконавчого листа від 8.02.2011р. на його правонаступника  ТОВ "Вердикт Капітал".
10.02.2021р. ТОВ "Вердикт Капітал" звернулось із заявою до Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. про примусове виконання виконавчого листа Корабельного районного суду м.Миколаєва по справі №2-2556/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" кредитної заборгованості із виконавчим листом, виданим 8.02.2011р..
Постановою від 10.02.2021р. Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. відкрито виконавче провадження №64454135.
Позивачка не погоджується із оскаржуваною постановою про відкриття виконавчого провадження, у зв`язку із чим звернулася в суд із відповідним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій приватного виконавця при прийнятті оскаржуваної постанови, з урахування підстав, за якими позивач пов`язує її протиправність та скасування, в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2  ст.19 Конституції України  визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII)   примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим   Законом   випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються   ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
За правилами п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII  виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у  ст.3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно ч.2 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. №1404-VIII, строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Частиною 1 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" від 2.06.2016р. №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. 
Положеннями п.5,6,7 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
До набрання чинності вказаного закону порядок вчинення виконавчих дій було врегульовано Законом №606-XIV від 21.04.1996р..
У відповідності до п.2 ч.1 ст.22 ЗУ "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. №606-XIV (в редакції, чинній на дату видачі виконавчого листа), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом одного року.
Між тим, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання  перериваються, зокрема, через пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ч.1, 2 Закону №606-XIV від 21.04.1996р.). 
Як вбачається із матеріалів справи, що 29.03.2013р. старшим державним виконавцем Корабельного ВДВС Миколаївського міського управління юстиції Сазоновим Д.К. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №25643956 на підставі п.10 ч.1 ст.49 ЗУ "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. №606-XIV(а.с.30). А саме, у зв`язку із направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання поновлено з моменту винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. 
Крім того, доказів про наявність Постанови про відкриття виконавчого провадження №25643956 після прийняття 29.03.2013р. постанови про закриття виконавчого провадження матеріали справи не містять.
Що стосується посилань суду першої інстанції та відповідача на те, що на виконавчому документі по справі №2-2556/2010р. від 28.10.2010р. міститься відмітка державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у м.Миколаєві від 8.12.2020р. про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ст.37 Закону №1404-VIII(а.с.86), то судова колегія зазначає наступне.
Надаючи оцінку вказаним доводам, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що з вказаної відмітки неможливо ідентифікувати державного виконавця, що розписувався та проставляв відмітку. Можливо лише встановити дату, норму закону на підставі чого здійснювалось повернення виконавчого документа та печатку Інгульського ВДВС м.Миколаєва.
Крім того, в матеріалах справи наявний адвокатський запит представника позивача, адвоката Дідух К.О., до Інгульського ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) від 11.03.2021р., в якому ставилось питання про надання інформації про наявність у поточному провадження або в матеріалах архівних справ ВП №25643956 (а.с.53).
У відповідь на вказаний запит 17.03.2021р. Інгульським ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) надано відповідь, якою повідомлено, що згідно відомостей АСВП станом на 17.03.2021р. в Інгульському ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) виконавче провадження №25643956 на виконанні не перебуває та не перебувало (а.с.59).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що посилання суду першої інстанції на відмітку у виконавчому листі від 8.12.2020р. про повернення виконавчого документа стягувачу є помилковим, оскільки судом першої інстанції не перевірено дійсність вказаної відмітки та не надано оцінки іншим доказам, які спростовують її достовірність та вказані докази знаходяться в матеріалах справи.
Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа було поновлено з 29.03.2013р., а саме з моменту прийняття постанови Корабельного ВДВС Миколаївського міського управління юстиції Сазоновим Д.К. про закінчення виконавчого провадження №25643956.
З огляду на зазначене та на те, що з моменту поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та до моменту звернення ТОВ "Вердикт Капітал" минуло більше 7 років, то Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков А.Д. не мав правових підстав для прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції зробив помилковий висновок  про  відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
За таких обставин, оцінивши зібрані докази у сукупності, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги відповідача є обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції.
Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, а тому вважає за необхідним рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нову постанову про задоволення адміністративного позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
          Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021р.  – скасувати.
          Прийняти у справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2021р., виконавче провадження № 64454135, що винесена приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (код ЄДРПОУ 36799749) залишку заборгованості 72 639,01грн..
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

                                                             
                       Судді:                                                                                 А.В. Крусян                                        

                                                                                                   О.В. Яковлєв