ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2021 року                                                                         м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи: 522/2006/21
Апеляційне провадження №22-ц/813/9874/21
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів – Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Кузьмук А.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сайленд» на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 19 травня 2021 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Чернявської Л.М.,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог, зустрічних позовних вимог та заяви про забезпечення позову
У лютому 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер» (далі – ТОВ «Ханбер») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , обслуговуючого кооперативу «Екодом-1» (далі- ОК «Екодом-1») про визнання правочинів недійсними (а.с.виділених матеріалів 1-8).
Позов обґрунтований тим, що ОК «Екодом-1» без відповідної правової підстави (у порушення договору про співпрацю №1 від 11 жовтня 2015 року та додаткової угоди №1 від 15 грудня 2015 року, укладених між ТОВ «Ханбер» та ОК «Екодом-1») відчужила ОСОБА_1 об`єкти нерухомості, що належали ТОВ «Ханбер», а саме:
-квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору №61б від 04 березня 2019 року;
-квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору №64А від 04 березня 2019 року;
-паркомісце 3 у будинку АДРЕСА_3 на підставі договору №3 від 10 березня 2017 року;
-паркомісце 4 у будинку АДРЕСА_3 на підставі договору № 4 від 14 березня 2017 року;
-паркомісце 5 у будинку АДРЕСА_3 на підставі договору №5 від 01 березня 2017 року.
ТОВ «Ханбер» просило суд визнати вищезазначені договори недійсними та вирішити питання розподілу судових витрат.
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Ханбер», ОК «Екодом-1» про визнання правочину недійсним та визнання права власності (а.с.виділених матеріалів 11-16).
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що він придбав спірне нерухоме майно у ОК «Екодом-1» та сплатив у повному обсязі відповідні внески. Укладена 15 грудня 2015 року між ТОВ «Ханбер» та ОК «Екодом-1» додаткова угода №1 до договору про співробітництво, яка передбачає, що всі приміщення створені в результаті будівництва об`єкту належать ТОВ «Ханбер», а продаж приміщень об`єкту здійснює ОК «Екодом-1» за попередньою письмовою згодою ТОВ «Ханбер», є фіктивною та такою, що була укладена та підписана сторонами вже в період виникнення спірних правовідносин між ними з метою ухилення від виконання зобов`язань за договорами про сплату пайових внесків.
ОСОБА_1  просив суд визнати додаткову угоду №1 до договору про співробітництво №1 від 22 жовтня 2015 року, укладену 15 грудня 2015 року між ТОВ «Ханбер» та ОК «Екодом-1», недійсною та визнати за ним право власності на:
-квартиру АДРЕСА_1 ;
-квартиру АДРЕСА_2 ;
-паркомісце 3 у будинку АДРЕСА_3 ;
-паркомісце 4 у будинку АДРЕСА_3 ;
-паркомісце 5 у будинку АДРЕСА_3 .
Одночасно із зустрічною позовною заявою ОСОБА_1  надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони проведення реєстраційних дій державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким суб`єктам державної реєстрації щодо нерухомого майна,а саме:
-квартири АДРЕСА_1 ;
-квартири АДРЕСА_2 ;
-паркомісця 3 у будинку АДРЕСА_3 ;
-паркомісця 4 у будинку АДРЕСА_3 ;
-паркомісця 5 у будинку АДРЕСА_3 .
ОСОБА_1  обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову тим, що існує реальна загроза відчуження вищезазначеного майна на користь третіх осіб, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду. Зокрема, зазначав, що за інформацією, яка містяться в мережі інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартиру АДРЕСА_1 виставлено на примусову реалізацію, що свідчить про намагання ТОВ «Ханбер» до вирішення питання по суті здійснити відчуження спірного нерухомого майна (а.с.виділених матеріалів 18-21).

Короткий зміст судового рішення, що оскаржується
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 19 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на спірне нерухоме майно та заборонено проведення реєстраційних дій державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким суб`єктам державної реєстрації щодо спірного нерухомого майна (а.с.виділених матеріалів 25).
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на майно та заборони проведення реєстраційних дій щодо нього є співмірним із заявленими позовними вимогами про визнання правочину недійсним та визнання права власності. Суд повважав, що необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як відсутність арешту вказаного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість для відповідача відчужити нерухоме майно третім особам, що суттєво ускладнить виконання рішення суду, в разі задоволення позову. Суд встановив відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Доводи апеляційної скарги та позиція сторні
В апеляційній скарзі ТОВ «Сайленд», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 19 травня 2021 року в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4 і заборони на проведення реєстраційних дій щодо нього та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині (а.с.виділених матеріалів 30-35).
В обґрунтування скарги апелянт послався на те, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини, які мають значення для справи, а саме судом не було враховано, що:
- квартира АДРЕСА_4 з 28 грудня 2020 року перебували в іпотеці ТОВ «Сайленд»;
- квартира АДРЕСА_5 за вказаною адресою вибула з власності ТОВ «Ханбер» ще задовго до моменту відкриття провадження у цій справі. Зокрема з 06 жовтня 2020 року право власності на квартиру було зареєстровано за ТОВ «Ханбер Трейд» на підставі договору купівлі-продажу № 2749 від 06 жовтня 2020 року;
- оскаржуваною ухвалою суду обмежено право власності третьої особи, яка не є учасником судового спору -ТОВ «Сайленд», яке наразі є власником вказаної нерухомості;
- не здійснена належна оцінка обґрунтованості доводів заявника стосовно необхідності вжиття відповідних заходів;
- не з`ясовано співмірності виду забезпечення позову позовним вимогам;
- не надано оцінку рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог і доцільності обмеження конституційних прав власників відповідних об`єктів нерухомості;
- вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець;
- заява про забезпечення позову не містить доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, за існування обставин, що вже фактично склалися.
ТОВ «Ханбер», ОСОБА_1 та ОК «Екодом-1» не скористались правом подачі відзиву на апеляційну скаргу. 
Разом з цим, адвокат Заяць К.В. в інтересах ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення по справі, в яких просив ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 19 травня 2021 року залишити без змін. Зазначав, що перехід права власності на квартиру 61-Б та паркомісце №3 до ТОВ «Сайленд» на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів є нічим іншим ніж фіктивними відчуженням вказаного майна з метою ускладнення виконання майбутнього рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь ОСОБА_1 . Звернув увагу, що договори фінансового кредитування та іпотечні договори між ТОВ «Сайленд» та ТОВ «Ханбер»/ТОВ «Ханбер Трейд» були укладені за три дні до закінчення строку виконання зобов`язання; суми кредиту значно нижче ринкової вартості вказаних об`єктів нерухомості; ТОВ «Сайленд» взагалі не могло бути кредитодавцем; інформація про проведення торгів з примусової реалізації квартири АДРЕСА_6 була оприлюднена 11 травня 2021 року, а право власності за ТОВ «Сайленд» оформлено в максимально скорочені строки (25 травня 2021 року). Вказував, що спірні квартира АДРЕСА_7 були виставлені на торги, що свідчить про існування реальної загрози відчуження майна, що є підставою для забезпечення позову (а.с.виділених матеріалів 90-92).
У запереченнях на пояснення ТОВ «Ханбер» просило не враховувати письмові пояснення адвоката Заяць К.В. та задовольнити апеляційну скаргу ТОВ «Сайленд». Зазначено, що ТОВ «Ханбер» з 06 жовтня 2020 року не є власником квартири АДРЕСА_5 , а ОК «Екодом-1» ніколи і не був власником квартири АДРЕСА_5 чи паркомісця №3. Питання про забезпечення позову вирішувалось судом без повідомлення учасників справи (а.с.виділених матеріалів 104-106).
У судове засідання 10 грудня 2021 року не з`явились ОСОБА_1 , представники ТОВ «Ханбер», ОК «Екодом-1», які належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутністю (а.с.виділених матеріалів 103). ТОВ «Ханбер» просило розглядати справу за відсутності їх представника (а.с.виділених матеріалів 113).

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Судове рішення оскаржено лише в частині накладення арешту та заборони вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна: квартири АДРЕСА_4 , тому з огляду на вимоги ч.1 ст.367 ЦПК України, саме в цій частині переглядається судом апеляційної інстанції, а в іншій частині – не переглядається. 

Фактичні обставини, встановлені судом
       22 жовтня 2015 року між ТОВ «Ханбер» та ОК «Екодом-1» укладено договір про співробітництво №1, за умовами якого сторони домовились об`єднати зусилля під час будівництва багатоповерхового житлового будинку з підземним паркінгом та вбудованими громадськими приміщеннями по АДРЕСА_8 .
       15 грудня 2015 року між ТОВ «Ханбер» та ОК «Екодом-1» підписано додаткову угоду №1 до договору про співробітництво від 22 жовтня 2015 року №1, за умовами п.2.1.1. якого всі приміщення, створені в результаті будівництва Об`єкту належать ТОВ «Ханбер» та ОК «Екодом-1» може здійснювати, за попередньою письмовою згодою ТОВ «Ханбер», продаж приміщень Об`єкту (прав на них), на підставі договорів пайової участі, відповідно до чинного законодавства України, та отримувати грошові кошти від такого продажу, які спрямовувати виключно на будівництво Об`єкта. ОК «Екодом-1» не має права здійснювати продаж приміщень Об`єкту або будь-яке інше відчуження прав на приміщення без отримання погодження компанії ТОВ «Ханбер» (п.2.2.2. договору) а.с.виділених матеріалів 114.
       ОК «Екодом-1» відчужив ОСОБА_1 без згоди ТОВ «Ханбер» за договорами про сплату пайових внесків нерухоме майно, а саме:
-квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору №61б від 04 березня 2019 року;
-квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору №64А від 04 березня 2019 року;
-паркомісце 3 у будинку АДРЕСА_3 на підставі договору №3 від 10 березня 2017 року;
-паркомісце 4 у будинку АДРЕСА_3 на підставі договору № 4 від 14 березня 2017 року;
-паркомісце 5 у будинку АДРЕСА_3 на підставі договору №5 від 01 березня 2017 року.
Предметом позову ТОВ «Ханбер» є визнання недійсними вищевказаних договорів про сплату пайових внесків.
Предметом зустрічного позову ОСОБА_1 є визнання додаткової угоди № 1 від 15 грудня 2015 року до договору про співробітництво №1 від 22 жовтня 2015 року, укладеної між ТОВ «Ханбер» та ОК «Екодом-1», недійсною та визнання права власності на вказане нерухоме майно.
Ухвала Приморського районного суду м.Одеси від 19 травня 2021 року про забезпечення позову оскаржена ТОВ «Сайленд» лише в частині накладення арешту та заборони вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна: квартири АДРЕСА_4 .
За інформацією, яка містяться в мережі інтернет за посиланням https://setam.net.ua/auction/478221, 11 травня 2021 року квартиру АДРЕСА_1 виставлено на примусову реалізацію, номер лоту 478910. 24 травня 2021 року торги припинено. Причина припинення торгів - постанова про закінчення виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни від 24/05/2021 ВП 64719747.
Аналогічно за інформацією, яка містяться в мережі інтернет за посиланням https://setam.net.ua/auction/473417, 05 травня 2021 року паркомісце АДРЕСА_9 виставлено на примусову реалізацію, номер лоту 473827. 05 травня 2021 року торги припинено. Причина припинення торгів - Відсутність допущених учасників торгів - відсутність допущених учасників торгів.
За даними автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження за №64719747 було відкрито 03 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. Боржник - ТОВ «Ханбер Трейд», стягувач – ТОВ «Сайленд». Виконавче провадження завершено (дата не зазначається в системі).
За інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна:
1) право власності на квартиру   АДРЕСА_1 зареєстровано:
- з 31 липня 2019 року (на підставі: договору про сплату пайових внесків від 04 березня 2019 року та акту прийому-передачі від 20 червня 2019 року) по 07 лютого 2020 року (наказ Міністерства юстиції України від 06 лютого 2020 року за № 452/5) за ОСОБА_1 ;
- з 02 червня 2020 року (на підставі: технічного паспорту від 27 травня 2020 року та довідки ТОВ «Ханбер» від 27 травня 2020 року) по 06 жовтня 2020 року (договір купівлі-продажу від 06 жовтня 2020 року) за ТОВ «Ханбер»;
- з 06 жовтня 2020 року (на підставі: договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2020 року) по 25 травня 2021 року (свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 25 травня 2021 року) – за ТОВ «Ханбер Трейд»;
- з 25 травня 2021 року (на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 25 травня 2021 року) по теперішній час – ТОВ «Сайленд»;
При цьому, 23 грудня 2020 року між ТОВ «Ханбер» та ТОВ «Сайленд» укладено договір поворотної фінансової допомоги на суму 400 000 грн. у строк до 31 грудня 2020 року, у забезпечення виконання якого 28 грудня 2020 року укладено договір іпотеки, предметом якого виступила вказана квартира, що належала на той час ТОВ «Ханбер Трейд».
2) право власності на паркомісце №3 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровано:
- з 16 серпня 2019 року (на підставі: технічного паспорту від 15 серпня 2019 року та довідки ТОВ «Ханбер» від 13 серпня 2019 року) по 22 травня 2021 року за ТОВ «Ханбер»;
- з 22 травня 2021 року (на підставі: свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів) по теперішній час за ТОВ «Сайленд».
31 грудня 2020 року між ТОВ «Ханбер» та ТОВ «Сайленд» укладено договір поворотної фінансової допомоги на суму 150 000 грн. у строк до 31 грудня 2020 року, у забезпечення виконання якої в той же день укладено договір іпотеки, предметом якої виступило паркомісце №3, що на той час належало ТОВ «Ханбер».
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб види діяльності ТОВ «Сайленд»:
- надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний);
-купівля та продаж власного нерухомого майна;
-агентства нерухомості;
-управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту;
-будівництво житлових і нежитлових будівель.
З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 16 липня 2021 року у цій справі залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за зустрічним позовом:
- ТОВ «САЙЛЕНД» - власник квартири АДРЕСА_7 ;
- ОСОБА_2 – власник квартири АДРЕСА_10 ;
- ОСОБА_3 – власник паркомісця №4;
- ОСОБА_4 – власник паркомісця №5.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених ст.150 цього кодексу, заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Отже, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.
Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у п.1 якої передбачено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та у п.2 якої передбачено, що позов може забезпечуватись забороною вчиняти певні дії.
Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
Встановивши, що предметом спору, який виник між сторонами у справі, є визнання недійсними правочинів та визнання права власності на нерухоме майно; між заходом забезпечення зустрічного позову і предметом позову існує безпосередній зв`язок, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову зможе істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за зустрічним позовом, за захистом яких він звернувся до суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову. 
Заявником було підтверджено обґрунтованість доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням заявлених позовних вимог – надано роздруківку з сайту про оголошення торгів квартири АДРЕСА_5 за спірною адресою.
Крім того, в суді апеляційної інстанції надано докази про виставлення на торги паркомісця №3.
Відтак, підтверджено, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у викладеній позивачем редакції.
Тому доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження.
Крім того, забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Арешт на майно не перешкоджатиме можливості апелянту користуватися своїм майном до ухвалення рішення у справі по суті, проте захистить права та інтереси позивача, у разі задоволення його позову, оскільки існує реальний ризик, що позивач не зможе захистити свої права в межах одного судового провадження за його позовом, без нових звернень до суду, що може істотно ускладнити поновлення законних прав та/або інтересів ОСОБА_1 .
Подібні правові висновки робив Верховний Суд у постановах від 26 серпня 2020 року у справі № 907/73/19, від 15 квітня 2021 року у справі № 910/16370/20, від 06 жовтня 2021 року у справі № 361/2631/21.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. 
Колегією суддів враховано, що апелянт набув право власності на квартиру АДРЕСА_5 та паркомісце АДРЕСА_9 вже після постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали суду. Так, ухвала суду постановлена 19 травня 2021 року, а право власності ТОВ «Сайленд» набуло на квартиру – 25 травня 2021 року, а на паркомісце №3 – 22 травня 2021 року. Наведене свідчить, що судом першої інстанції не вирішувались питання про права та обов`язки апелянта під час вирішення питання щодо заяви про забезпечення позову. 
Наразі ухвалою суду від 16 липня 2021 року ТОВ «Сайленд» залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача за зустрічним позовом.
Посилання апелянта та ТОВ «Ханбер» на ту обставину, що судом першої інстанції під час вирішення питання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_5 не враховано, що вказана квартира належала ТОВ «Хантер Трейд», не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність забезпечення позову. ТОВ «Хантер Трейд» не оскаржувало ухвалу суду про забезпечення позову на предмет порушення їх прав, а ТОВ «Сайленд» та ТОВ «Хантер» ні є представниками ТОВ «Хантер Трейд».
Доводи апелянта, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, не підтверджені жодним доказом та не обґрунтовані в чому саме застосовані заходи забезпечення позову перешкоджають господарській діяльності апелянта.
Зазначення ТОВ «Ханбер», що судом першої інстанції питання про забезпечення позову вирішувалось без повідомлення учасників справи не має правого значення, з огляду на положення ст.153 ЦПК України, частина 1 якої передбачає, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. 
Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи та з огляду на наведені мотиви, суд відхиляє доводи, викладені в апеляційній скарзі ТОВ "Сайленд".

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Викладені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не впливають на правильність  висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновків щодо незаконності і неправильності судового рішення, в частині що оскаржується.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сайленд» залишити без задоволення..
Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 19 травня 2021 року в частині накладення арешту і заборони проведення реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_4 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 16 грудня 2021 року.

Головуючий:

Судді: